Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення, вказуючи, що 2 березня 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір кредиту №KIO0GA00000372, відповідно до якого [PERSON] від ПАТ КБ "ПриватБанк" отримала кредит у розмірі 30 000, 00 доларів США на строк до 2 березня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір іпотеки, згідно якого надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: двохкімнатну квартиру загальною площею 49,6 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить Відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 50 000, 00 доларів США, що еквівалентно 252 500, 00 грн. за курсом НБУ на момент підписання договору іпотеки. Оскільки, свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом відповідач [PERSON] не виконувала у неї станом на 13.05.2013 року перед Позивачем виникла заборгованість в сумі 71374,21 доларів США. Виходячи із вимог ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", ПАТ КБ "ПриватБанк" просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на квартиру загальною площею 49, 60 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Позивачем з укладанням від імені Відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також позивач просить виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані і проживають у цій квартирі та стягнути з Відповідачів по справі судові витрати. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, але про поважність причин неявки суд не повідомили. Будучи присутніми в судових засіданнях 27.01.2014 року та 13.02.2014 року відповідачі [PERSON], [PERSON] зазначили, що порушення умов договору відбулося внаслідок складного матеріального становища. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради, в своєму листі від 12.02.2014 року № 209 в частині щодо виселення малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] заперечив, а в частині щодо стягнення заборгованості покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення Представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини . В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що 2 березня 2007 року між Позивачем та Відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту №KIO0GA00000372, відповідно якого [PERSON] отримала від Позивача кредит в у розмірі 30 000, 00 доларів США та відповідно п.п. 2.2, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2.2.7, 2.3.3, 7.1 кредитного договору прийняла на себе зобов'язання щомісячно погашати його в сумі 477, 00 доларів США і провести повну його виплату протягом 10 років, тобто до 2 березня 2017 року, та сплатити відсотки за користування кредитом, що підтверджується кредитним договором (а.с. 22-28). Факт отримання коштів [PERSON], підтверджується заявою на видачу готівки №7 від 02.03.2007 року (а.с. 29). Як встановлено у судовому засіданні, з метою забезпечення виконання зобов'язань по сплаті кредиту Відповідачем [PERSON] між Позивачем у справі та Відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 02 березня 2007 року був укладений іпотечний договір, предметом якого була двохкімнатна квартира, загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власниками якої є Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що підтверджується Договором іпотеки квартири від 02.03.2007 року посвідченим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3309 (а.с. 33-38). В судовому засіданні знайшов підтвердження факт ухилення Відповідача [PERSON] від виконання своїх зобов'язань щодо щомісячного погашення кредиту. Так, відповідно довідки розрахунку заборгованості за договором кредиту №KIO0GA00000372 від 02.03.2007 року, укладеного між Позивачем та [PERSON] станом на 13.05.2014 року встановлено, що Відповідачка [PERSON] сплату кредиту та відсотків за користування ним не проводить, в зв'язку з чим має заборгованість 71 374, 21 доларів США, що згідно курсу НБУ від 13.05.2014 складає 831270,87 гривень та складається з наступного: 13131,58 доларів США заборгованість за кредитом; 11936,07 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту; 139,98 доларів США - поточна заборгованість по відсотках за користування кредитом; 19819,01 доларів США - прострочена заборгованість по відсотках; 3060,00 доларів США - заборгованість по комісії; 23287, 57 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором., а згідно заяви представника позивача, останній просив в зв'язку з внесенням відповідачем часткових проплат розглядати справу на підставі уточненої ним суми заборгованості. Порушення Відповідачем [PERSON] умов кредитного договору порушує майнові права Позивача. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно п. 16.7.1, 16.7.2 іпотечного договору між сторонами позивач вправі звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Згідно з ч. 1 ст. 33, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок невиконання Відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань щодо сплати кредиту Позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду повинен бути зазначений і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. В судовому засіданні Представник позивача просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу позивачем з укладанням від імені Відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Приймаючи до уваги, що такий порядок звернення не суперечить вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що дана позовна вимога підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що у квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON], які також зареєстрована в квартирі, що є предметом іпотеки договору іпотеки. Вказані обставини підтверджуються довідкою наданою наданою ТОВ «Міський житловий центр» м. Обухова (а.с. 73). У частинах 2 і 3 цієї ж ст. 40 законодавець установлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Тобто, при вирішенні позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати те, що виселення мешканців житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом, зокрема при вирішенні цього питання слід чітко враховувати вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», якими встановлено певний порядок дій іпотекодержателя ( банку). При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, а саме: у разі, якщо мешканці не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Враховуючи вищезеначене суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про виселення осіб зареєстрованих в квартирі, яка є предметом іпотеки та на яку судом звернено стягнення.

Outcome: partial