Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, звертаючись з позовом до суду, просило розірвати договір на реструктуризацію заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги №954 від 20 травня 2009 року та стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за квартирну плату та житлово-комунальні послуги у розмірі 11599,27 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн., що є предметом позовних вимог. Представник позивача Пількевич О.А. в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною в позовній заяві, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомили, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористались. На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується довідкою ЖРЕО №411 (форма №3) від 07.02.2012 р. №141. (а.с.7) Відповідно до положень ст. 64Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ст.68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Звертаючись з позовом до суду, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на свою користь заборгованість за квартплату та комунальні платежі за період з лютого 1997 року по січень 2012 року на загальну суму 11599,27 грн., факт наявності у відповідачів заборгованості позивач підтверджує довідкою про заборгованість по квартплаті та комунальним платежам, яка приєднана до матеріалів справи. (а.с.13-16, 18-21) Відповідно до ст. 1 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію"заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації. Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (далі - договір про реструктуризацію заборгованості). Установити, що на період погашення реструктуризованої заборгованості загальна сума платежів, що вносяться громадянами на оплату поточних платежів та платежів по погашенню реструктуризованої заборгованості, не повинна перевищувати 25 відсотків доходів, що визначаються при нарахуванні субсидій для працюючих громадян, і 20 відсотків - для пенсіонерів та інших осіб, які отримують будь-які види соціальної допомоги. За умови, якщо доходів громадян, які уклали договори про реструктуризацію заборгованості, не вистачить на повне погашення цієї заборгованості, термін дії договору продовжується до повного її погашення. Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2009 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва та [PERSON] укладено Договір №954 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. За умовами п.1 Договору, Підприємство надає громадянину розстрочку у погашені заборгованості з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), що утворилась станом на 01 червня 2009 року на суму 4040,63 грн. (а.с.10) Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, відповідач [PERSON] скористалась своїм правом, як це передбачено положеннями Закону України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію", уклавши 20 травня 2009 року з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. За умовами договору, договір набирає чинності з моменту укладення, але не раніше ніж 01 червня 2009 року та діє до 01 лютого 2014 року, спеціальним законом, який регулює ці правовідносини, передбачена можливість продовження терміну дії договору. Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що строк дії договору про реструктуризацію заборгованості закінчився, відповідачами не виконувались умови договору в частині погашення боргу по квартплаті та оплати за житлово-комунальні послуги, з урахуванням графіку погашення заборгованості, який визначений договором про реструктуризації, ці обставини підтверджується долученими до позову розрахунками по оплаті за спожиті послуги по квартирі відповідачів, на час звернення позивача з цим позовом до суду строк дії договору закінчився, з боку відповідачів не надано доказів, які мали свідчити про досягнення домовленостей між сторонами договору щодо пролонгації договору, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині розірвання Договору на реструктуризацію заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги №954 від 20 травня 2009 року, оскільки дія цього договору припинена внаслідок спливу строку дії договору. В порядку ст.540 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний з кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Статтею 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема неподільності предмета зобов'язання. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва правомірно пред'явлено вимоги до [PERSON] та [PERSON] в частині стягнення заборгованості за квартирну плату та житлово-комунальні послуги на загальну суму 11599,27 грн., при визначенні розміру заборгованості суд бере за основу розрахунки заборгованості надані позивачем, які підтверджуються належними письмові доказами, в свою чергу відповідачі не скористались процесуальним правом надати докази на спростування заявлених позовних вимог та письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору, як це передбачено положеннями ст.60 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) зазначається, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплинув до набрання чинності цим Кодексом. Загальний строк позовної давності, встановлений статтею 71 Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 11 липня 1995 року "Про внесення змін до статті 71 Цивільного кодексу України", застосовується з 27 липня 1995 року за позовами усіх осіб, право яких порушено, тобто як фізичних осіб, так і юридичних осіб. Відповідно до статті 75 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. (ч.1 ст.80 Цивільного кодексу України) Разом з тим, в межах даного спору суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності в частині вимог, які стосуються стягнення заборгованості за період з лютого 1997 року по грудень 2003 року, з урахуванням положень п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, якою передбачено застосування до такої категорії спорів строків позовної давності, які були встановлені на час виникнення заборгованості по сплаті за комунальні послуги та квартирну плату, тобто загального строку позовної давності у три роки, який визначено у ст. 71 Цивільного кодексу України ( в редакції від 18 липня 1963 року), оскільки в цей період відповідачами сплачувались поточні платежі за квартплату та житлово-комунальні послуги з урахуванням боргу, факт наявності заборгованості за цей період визнано відповідачем [PERSON] шляхом підписання Договору про реструктуризацію за житлово-комунальні послуги від 20 травня 2009 року, що свідчить про визнання відповідачами боргу та є підставою для переривання строку позовної давності, як це передбачено ст.79 Цивільного кодексу України ( в редакції від 18 липня 1963 року). З огляду на викладене, суд, діючи в межах заявлених позовних вимог, як це передбачено ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за квартплату та плату за комунальні послуги підлягає задоволенню частково, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва заборгованість за квартплату та комунальні послуги в розмірі 11599,27 грн., в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з [PERSON], [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп., тобто в рівних частках по 121,80 грн. з кожного відповідача, який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується долученими до справи оригіналами платіжних документів. Враховуючи викладене та

Outcome: partial