Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

У грудні 2015 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ПАТ «Альфа Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 12 жовтня 2015 року на його адресу від Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції надійшла постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2015. Як йому стало відомо, з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 07.09,2015 вчинено виконавчий напис № 11470, згідно якого звернуто стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Гореничі, вул. Верхній вал, 10 для задоволення вимог ПАТ «Альфа-Банк». Зазначена земельна ділянка належить на праві приватної власності [PERSON]ГО. напідставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 029714, виданого на підставі Договору дарування земельної ділянки від 15.07.2004 № 2-2977. Зазначена земельна ділянка на підставі Договору іпотеки, передана [PERSON] в іпотеку Акціонерному комерційному промислово-інвестиційному банку (закрите акціонерне товариство) для забезпечення виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за Кредитним договором від 28.12.2007 №1688. Вважає, що при вчиненні напису нотаріус належним чином не переконався у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню та безспірності характеру правовідносин сторін. Так, 28.12.2007 ним було укладено Кредитний договір з Кредитором щодо надання кредиту у сумі 750000 гривень. Відповідно пункту 2.3. цього договору, кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним встановлений не пізніше 27 грудня 2017 року. Банк не повідомив його про заміну сторони у зобовязанні, а також про розрахункові рахунки для сплати кредиту, чим порушив умови договору та актів цивільного законодавства щодо відступлення права вимоги. Позивач не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Пунктом 5.3.4. Кредитного договру передбачено право вимоги з наступним повідомленням Позичальника про особу нового кредитора протягом 5 днів з моменту укладення банком з цього приводу. Проте, ЗАТ «Промінвестбанк» не повідомив його про факт відступлення права вимоги на користь ПАТ «Альфа-Банк» протягом зазначеного строку. Про вказаний факт він дізнався після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. У звязку з цим, обовязок виконання боржник зобовязання на користь ПАТ «Альфа- Банк» не виникав, внаслідок прострочення кредитора. Нотаріусом цей факт не досліджувався. Відповідно до пункту 4.1. Кредитного договору, забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає земельна ділянка. При вчиненні виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], також не перевірено та не досліджено документи, які підтверджують часткове погашення кредиту (квитанції, чеки тощо). Тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості боржника перед банком, є безспірним. Розрахунок боргу, що здійснений працівниками Кредитора та Нового кредитора сам по собі є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та за відсутності первинних бухгалтерських документів не може бути абсолютним доказом безспірності розміру грошових вимог банку до боржника. Виходячи з наведених обґрунтувань, при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не встановлено факт повідомлення боржника про заміну сторони в зобовязанні та зміну реквізитів для оплати, про факт предявлення письмової вимоги про виконання зобовязання, сплив строку виконання зобовязання, встановлений законом з моменту отримання вимоги, а також не перевірив документи, які встановлюють факт безспірності заборгованості. Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 11470, виданий 07.09.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо звернення стягнення на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, с. Гореничі, вул. Верхній вал, 10. В судовому засіданні представники Позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача до суду з»явився, позов не визнав, просив відмовити. Приватний нотаріус [PERSON] просив розглядати цивільну справу без його участі. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.50 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача. Як встановлено в судовому засіданні, 28.12.2007 ним було укладено Кредитний договір з Кредитором щодо надання кредиту у сумі 750000 гривень. Відповідно пункту 2.3. цього договору, кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним встановлений не пізніше 27 грудня 2017 року. Банк не повідомив його про заміну сторони у зобовязанні, а також про розрахункові рахунки для сплати кредиту, чим порушив умови договору та актів цивільного законодавства щодо відступлення права вимоги. Позивач не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків, Пунктом 5.3.4. Кредитного договору передбачено право Кредитора відступити право вимоги з наступним повідомленням Позичальника про особу нового Кредитора, протягом 5 днів з моменту укладення банком з цього приводу договору. Відповідно до пункту 4.1. Кредитного договору, забезпеченням виконання зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв'язку з порушенням умов даного договору та інших витрат банку, пов'язаних з одержанням виконання, виступає земельна ділянка. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У забезпечення виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № 1688 від 28.12.2007 року між Позивачем та Банком був укладений іпотечний договір від 28.12. 2007 року. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, Позивач передав Банку в іпотеку нерухоме майно - земельну ділянку кадастровий номер 3222482000:05:008:0110, що знаходиться за адресою: с. Гореничі, вул. Верхній Вал, 10. Частиною 1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону. Пунктом 5.1. іпотечного договору від 28.12.2007 року іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частини, у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань за цим договором або якщо гарантії та запевнення, надані іпотекодержателю, не відповідають дійсності. Умовами іпотечного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса. У зв'язку з простроченням позичальником [PERSON] термінів сплати кредиту, процентів за його користування та інших платежів за кредитним договором 1688 від 14.08.2008 року, ПАТ «Альфа Банк» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], який 07.09.2015 року вчинила виконавчий напис щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку кадастровий номер 3222482000:05:008:0110, що знаходиться за адресою: с. Гореничі, вул. Верхній Вал, 10, Києво-Святошинського району Київської області. У відповідності до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до вищезазначеного Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріусами вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотеко держателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. П.1 цього Переліку визначено, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно з ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31 січня 1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року № 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, ПАТ «Альфа Банк» разом із заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] направило наступні документи для підтвердження безспірності заявлених вимог: копію кредитного договору № 1688 від 28.12.2007 року; оригінал договору іпотеки від 28.12.2007 року за реєстровим № 2468; копія договору про внесення змін та доповнень № 67 від 22.07. 2011 року; копія вимоги про усунення порушень, фіскальний чек про надання послуг поштового зв»язку та опис вкладення у цінний лист; розрахунок заборгованості; копію анкети на отримання кредиту; копія державного акту на право власності на земельну ділянку; копія паспорта позичальника; копія податного номеру; витяг з додатку до договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12. 2012 року; копія довіреності представника ПАТ «Альфа Банк». Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ст. 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення. З метою деталізації вказаних положень закону в Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України зазначається, що до первинних документів відносяться рахунки бухгалтерського обліку банків, а також виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які боржником на виконання основного зобов'язання (кредитного договору) перераховуються грошові кошти. З викладеного вбачається, що надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису виписка по особовому рахунку боржника в розумінні вказаних норм чинного законодавства України є документом первинного бухгалтерського обліку та підтверджує заборгованість за кредитним договором. Суд не приймає до уваги твердження Позивача про незаконність дій нотаріусу, у зв'язку із не закінченням строку основного зобов'язання за кредитним договором та іпотечним договором, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки, враховуючи положення ст. 4 іпотечного договору, залежить від невиконання або неналежного виконання зобов'язань іпотекодавцем і не містить прив'язку до закінчення строку основного зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Норми ст.ст. 57, 59 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Таким чином суд приходить до висновку, що вчинений приватним нотаріусом Киїського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчий напис відповідають нормам чинного законодавства і підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню відсутні. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку", розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, постанови Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року та

Outcome: dismissed