Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

26.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП у розмірі 127 487 грн. 47 коп., моральну шкоду у розмірі 20000 грн., судові витрати пов`язані з проведенням експертизи - 5588,40 грн. В своїх доводах посилається на те, що 28.07.2018 р. [PERSON] , порушуючи ПДР України, вчинив ДТП, допустивши зіткнення з автомобілем «Опель Вектра» р/н [NUMBER] , під керування [PERSON] Винуватість відповідача у вчиненні вказаного ДТП доведено вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 р. Внаслідок зазначеної ДТП позивачу було завдано матеріальної шкоди, а також спричинено моральну шкоду у зв`язку із пошкодженням майна. Згідно з висновком Експертного автотоварознавчого дослідження від 14.01.2019 р. величина матеріального збитку завданого власнику автомобіля позивача в результаті ДТП приймається у розмірі ринкової вартості автомобіля на момент ДТП (28.07.2018) та складає 227 285,66 грн. Висновком Експертного автотоварознавчого дослідження від 05.06.2019 р. встановлено, що ринкова вартість автомобіля позивача після ДТП становить 49 797,92 грн. Отже, розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП 28.07.2018 р., становить різницю між вартість автомобіля до та після ДТП, тобто: 227 285,66 - 49 797,92 = 177 487,74 грн. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Отже, вимоги про стягнення майнової шкоди у розмірі 50 000 грн. будуть пред`явлені до страхової компанії ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», у якій був застрахований [PERSON] . Таким чином, розмір матеріальної шкоди становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди - 177 487,74 грн. і сумою страхового відшкодування 50 000 грн., що складає 127487,74 грн. Окрім зазначеного вище, внаслідок ДТП позивачу було завдано також і моральну шкоду. Наявність моральної шкоди обґрунтовується душевними стражданнями, пережитими [PERSON] у зв`язку із знищенням його майна, а також необхідністю змінити свій звичайний ритм життя через те, що позивач лишився власного автомобілю. Також позивачем були понесені витрати, пов`язані з проведенням експертиз у сумі 5588,40 грн. Ухвалою суду від 08.07.2019 року відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу 15-тиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 05.08.2019 року до суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, яка була також направлена відповідачу 02.08.2019, про що свідчить квитанція ПАТ «Укрпошта». В збільшеній позовній заві позивач просив стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, у збільшеному розмірі 177487,47 грн., посилаючись на те, що в первісній заяві він зазначив, що вимоги про стягнення майнової шкоди у розмірі 50000 грн. будуть пред`явлені до страхової компанії ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА». Однак, з урахуванням Постанови Великою Палатою Верховного Суду від 19.06.2019 року (справа№465/4621/16-к), він просить стягнути з відповідача всю майнову шкоду 177487,74 грн. (127487,74 + 50000). Відповідач відзив на позов до суду не надав. Представник позивача надав заяву, у якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України за загальним правилом суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що при відкритті провадження суд визначив здійснити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то такі умови винесення заочного рішення як: повідомлення відповідача про судове засідання та нез`явлення відповідача в судове засідання, в даному випадку не підлягають застосуванню. У зв`язку з цим, враховуючи, що відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Вироком Київського раненого суду м. Харкова від 02.04.2019 року (справа №640/18496/18) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та встановлено, що 28.07.2018 року приблизно о 18.45 год. [PERSON] керував технічно справним автомобілем "ВАЗ-2105", д/н [NUMBER] , на якому рухався по вул. Білгородське шосе в м. Харкові, з боку вул. Ак. Проскури в напрямку пр. Академіка Курчатова. Під час наближення до перехрестя з пр. Академіка Курчатова, намагаючись виконати лівий поворот на вказаний проспект, водій [PERSON] не переконався в безпеці своїх дій та відсутності наближаючогося зустрічного автотранспорту, розпочав маневр ліворуч, чим грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, і допустив зіткнення з автомобілем "Опель Вектра", д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався у зустрічному напрямку. Порушення правил Дорожнього руху України водієм [PERSON] виразилось в тому, що він, керуючи автомобілем "ВАЗ-2105", перед виконанням лівого повороту на нерегульованому перехресті, не переконався в безпеці своїх дій та у відсутності наближаючогося зустрічного автотранспорту, розпочав маневр, не надавши дорогу зустрічному автомобілю "Опель-Вектра" під керуванням [PERSON] , та допустив з ним зіткнення, спричинивши пасажиру свого автомобіля - [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження. Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм [PERSON] , відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 943/18 від 18.09.2018 р. перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 12.12.2008 року, легковий автомобіль "Опель Вектра", д/н [NUMBER] , 2008 року випуску, належить [PERSON] 23.11.2018 року позивач звернувся до ХНДІСЕ ім. Бокаріуса з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «Опель Вектра», д/н [NUMBER] . Згідно з висновком Експертного автотоварознавчого дослідження №26457 від 14.01.2019 р. величина матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Opel Vectra OZCF69», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті ДТП приймається у розмірі ринкової вартості автомобіля на момент ДТП (28.07.2018) (оскільки вартість відновлювального ремонту (445243,18 грн.) перевищує ринкову вартість автомобіля) та складає 227285 грн. 66 коп. 15.05.2019 року позивач звернувся до ХНДІСЕ ім. Бокаріуса з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «Опель Вектра», д/н [NUMBER] . Висновком Експертного автотоварознавчого дослідження №10272 від 05.06.2019 р. встановлено, що ринкова вартість автомобіля «Opel Vectra OZCF69», реєстраційний номер [NUMBER] , після ДТП, що мало місце 28.07.2018 р., становить 49797 грн. 92 коп. Отже, розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП 28.07.2018 р., становить різницю між вартість автомобіля до та після ДТП, тобто 227285,66 - 49797,92 = 177487,74 грн. Відповідно до ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону №1961-IV. Таким чином, виходячи з положень пункту 30.1 статті 30 Закону №1961-IV, автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер [NUMBER] , є технічно знищеним, з чим також погоджується позивач, оскільки вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу вдвічі перевищує його ринкову вартість. У зв`язку з цим, позивачу як власнику знищеного ТЗ відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ-2105, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] була застрахована у ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА» згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ №АМ3542105, який був чинний станом на 28.07.2018 р. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, вимоги про стягнення майнової шкоди в межах ліміту відповідальності (у розмірі 50000 грн.) мають пред`являтися до страхової компанії ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», а різниця між завданим розміром шкоди спричиненої позивачу і страховим відшкодуванням покладається на відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність». Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика ТДВ «СТ «ДОМІНАНТА», у якій був застрахований відповідач. Отже, розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 1194 ЦК України, становить 127487,74 грн. як різниця між фактичним розміром завданої шкоди - 177487,74 грн. і сумою страхового відшкодування 50000 грн. Обґрунтовуючи вимоги щодо необхідності стягнення з відповідача всієї матеріальної шкоди у розмірі 177487,74 грн. (тобто без необхідності покладення на страховика обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування), позивач посилається на постанову Великою Палатою Верховного Суду від 19.06.2019 року №465/4621/16-к, в якій, на його думку, вказано, що такі вимоги можуть бути пред`явлені й до відповідача, чим фактично відступив від висновків ВП ВС у постанові від 04.07.2018 р. у справі №755/18006/15-ц. Разом з тим, правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.06.2019 року зроблено при розгляді зовсім інших правовідносин, ніж у цій справі, і стосувалися того, що для розгляду в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є обов`язковим. Отже, для повного відшкодування завданої шкоди у відповідача виникає обов`язок перед позивачем здійснити виплату різниці між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, підстави для покладення на [PERSON] обов`язку з відшкодування всього розміру матеріальної шкоди у розмірі 177487,74 грн. - відсутні, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 127487 грн. 74 коп. (як різниця між фактичним розміром завданої шкоди - 177487,74 грн. і сумою страхового відшкодування 50000 грн.) Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Внаслідок ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених повним знищенням його автомобіля, а також необхідністю змінити свій звичайний ритм життя через те, що позивач лишився власного автомобілю, що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних для неї умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували від нього додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, у розмірі 10000 грн. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з квитанцією від 04.12.2018 року позивачем сплачено за послуги з проведення експертного автотоварознавчого дослідження №26457 від 14.01.2019 р. - 2574 грн., за послуги з проведення експертного автотоварознавчого дослідження №10272 від 05.06.2019 р. - 3014,40 грн., тобто позивачем понесені витрати, необхідні для розгляду справи, у сумі 5588 грн. 40 коп. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково (на суму 127487,47+10000), то з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, а саме сплата послуг з проведення експертного автотоварознавчого дослідження, у розмірі 4328,95 грн. (137487,47 х 5588,40 / 177487,47). Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пп. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» і позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1374 грн. 87 коп. (137487,47 х 1774,87 / 177487,47) Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial