Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

14.01.2021 року [PERSON] , звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт смерті [PERSON] [INFO] , уродженого села Шпиків Тульчинського району Вінницької області, померлого [INFO] в м. Харцизьк Донецької області, посилаючись на те, що не має можливості отримати свідоцтво про смерть. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] у м. Харцизьк, Донецької області помер його батько [PERSON] . Намагаючись зареєструвати актовий запис про смерть [PERSON] він звернувся із заявою до Центрального районного у місті Миколаєві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси). Однак, йому було відмовлено у проведенні реєстрації смерті [PERSON] від 15.12.2020 року, у зв`язку з тим, що заявник надав свідоцтво про смерть видане Харцизьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області від 30.11.2020 р, що не є підставою для державної реєстрації смерті. Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив задовольнити заяву та справу слухати без його участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Шпиків, Тульчинського району, Вінницької області, який помер [INFO] у м. Харцизьк, Донецької області. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей "тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України. Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 252-VІІІ "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування", належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19.09.2014 року. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254- VІІІ "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" - окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до ЗУ "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України - визнані Верховною Радою України тимчасово окупованими. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. З огляду на те, що свідоцтво про смерть видане Харцизьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області від 30.11.2020 року є недійсним і не створює правових наслідків за приписами ч.3 ст.9 Закону, а отже не може бути підставою для державної реєстрації смерті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви щодо встановлення факту смерті, оскільки вказаний факт знайшов підтвердження під час судового розгляду, іншим чином зареєструвати смерть неможливо.

Outcome: approved