Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» про припинення договорів оренди земельної ділянки шляхом розірвання та стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення № [NUMBER] , кадастровий номер 3523885600:02:000:0123 площею 4,6674 га., та № [NUMBER] , кадастровий номер 3523885600:02:000:3053 площею 9,3335 га., що розташовані на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, які перейшли у власність позивача після смерті [PERSON] . У зв`язку з помилкою, яка була зроблена при оформленні земельної ділянки [PERSON] , щодо присвоєння кадастрового номеру 3523885600:02:000:0152 по земельній ділянці № [NUMBER] , то при оформлені позивачем спадщини земельній ділянці № [NUMBER] був присвоєний інший кадастровий номер 3523885600:02:000:3053, що підтверджується довідкою Відділу в Новомиргородскому районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградської області від 05.06.2020 р № 616/118-20. За життя [PERSON] на кожну земельну ділянку було укладено договір оренди з товариством з обмеженою відповідальністю «Оситнянське», а саме: договір оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року на земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 3523885600:02:000:0152 (новий кадастровий номер 3523885600:02:000:3053) площею 9,3350 га, зареєстрований 21.04.2015 року Реєстраційною службою Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області. Строк дії договору 10 (десять) років, починаючи з дати державної реєстрації орендарем права оренди земельної ділянки; договір оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року на земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 3523885600:02:000:0123 площею 4,6674 га., зареєстрований 03.04.2015 року Новомиргородською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області. Строк дії договору 10 (десять) років, починаючи з дати державної реєстрації орендарем права оренди земельної ділянки. Відповідачем не була виплачена орендна плата за договором оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року та договором оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року за 2016 та 2019 роки. В досудовому порядку сторонами не було досягнуто домовленості щодо виплати заборгованості. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: припинити договір оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року площею 4,6674 га, кадастровий номер 3523885600:02:000:0123, зареєстрований у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.04.2015 року, шляхом розірвання та зобов`язати відповідача -ТОВ «Оситнянське», повернути позивачу земельну ділянку на умовах, визначених п.21 Договору; припинити договір оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року площею 9,3350 га зареєстрований у Реєстрі 21.04.2015 року шляхом розірвання та зобов`язати відповідача - ТОВ «Оситнянське», повернути позивачу земельну ділянку на умовах, визначених п.21 договору; стягнути борг - орендну плату за користування земельною ділянкою площею 9,3350 га за 2016 р - 13521,25 грн, за 2019 р - 13521,25 разом у сумі 27042,50 грн (13521,25 х2) + пеня -7287,95 грн, разом 34 330,45 грн.; стягнути борг - орендну плату за користування земельною ділянкою площею 4,6674 га за 2016 р- 6760 грн, за 2019 р - 6760 р, разом у сумі 13521 грн , пеня -3643,9 грн., разом 17164,7 грн.; стягнути судові витрати. 14.09.2020 року до суду надійшов відзив від представника відповідача в якому останній зазначив, що ТОВ "Оситнянське" позовні вимоги частково не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню аргументуючи це тим, що виходячи з умов укладених договорів оренди землі та положень чинного податкового законодавства України, належною до виплати позивачу суми орендної плати за користування земельними ділянками за 2019 рік є 9125,05 гривен. Відповідно, враховуючи, що позивачем невірно визначено суму заборгованості по виплаті орендної плати, слідує, що розрахунки пені, також, є необгрунтованими, а тому від суми 9125,05 гривень розмір пені за 174 дні становитиме суму 1587,76 гривень. Зазначає, що спірні правовідносини вимагають саме системності (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ "Оситнянське", про припинення договорів оренди земельних ділянок, шляхом розірвання відмовити, застосувати строк позовної давності, а позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі, задовольнити частково, в сумі 10712,80 гривень. 28.09.2020 року до суду від представника позивача надійшов відповідь на відзив в якому остання вказала, що викладені у відзиві заперечення суперечать дійсним обставинам справи та не відповідають нормам цивільного законодавства, на які є посилання у відзиві, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. 19.10.2020 року до суду надійшло заперечення від представника відповідача в якому останній заперечив проти аргументів сторони позивача у відповіді на відзив та підтримав свої аргументи, зазначені у відзиві. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, позивач подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, зазначивши про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити частково із таких міркувань. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В процесі розгляду даної цивільної справи безспірно з`ясовано, що 15 вересня 2014 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» було укладено договір оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року на земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 3523885600:02:000:0152 (новий кадастровий номер 3523885600:02:000:3053) площею 9,3350 га., що розташована на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, зареєстрований 21.04.2015 року Реєстраційною службою Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборн відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №212272087 від 12.06.2020 року та Довідкою Відділу з Новомиргородському районі ГУ Держгеокадастру № 616/118-20 від 05.06.2020. Відповідно до п. 8 даного договору оренди землі строк дії договору 10 (десять) років, починаючи з дати державної реєстрації орендарем права оренди земельної ділянки. Згідно пункту 9 Договору орендна плата визначена в грошовому виразі і складає 13521,25 грн за рік. У відповідності до п. 11 договору орендна плата повинна сплачуватися не пізніше 31 грудня кожного орендного року. 15 вересня 2014 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» було укладено договір оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року на земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 3523885600:02:000:0123 площею 4,6674 га., що розташована на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, зареєстрований 03.04.2015 року Новомиргородською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №210554384 від 28.05.2020 року. Відповідно до п. 8 даного договору оренди землі строк дії договору 10 (десять) років, починаючи з дати державної реєстрації орендарем права оренди земельної ділянки. Згідно пункту 9 даного договору орендна плата визначена в грошовому виразі і складає 6760,50 грн за рік . У відповідності до п. 11 договору орендна плата повинна сплачуватися не пізніше 31 грудня кожного орендного року. У решти зміст договорів є тотожним. Позивач, [PERSON] , є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення №151, кадастровий номер 3523885600:02:000:0123 площею 4,6674 га., що розташована на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.04.2017 року, зареєстрованим в Спадковому реєстрі під №60468548 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2017 року та № 152, кадастровий номер 3523885600:02:000:3053 площею 9,3335га, що розташована на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.04.2017 року, зареєстрованим в Спадковому реєстрі під №60468551 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.04.2017 року після смерті [PERSON] . У зв`язку з помилкою, яка була зроблена при оформленні земельної ділянки [PERSON] , щодо присвоєння кадастрового номеру 3523885600:02:000:0152 по земельній ділянці № [NUMBER] , то при оформлені спадщини земельній ділянці № [NUMBER] був присвоєний інший кадастровий номер 3523885600:02:000:3053, що підтверджується довідкою Відділу в Новомиргородскому районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградської області від 05.06.2020 р № 616/118-20. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Також, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Пунктом 38 договорів оренди землі передбачено, що в разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника. Згідно із приписами ч.ч. 1, 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Отже, набувши право власності на земельну ділянку, позивач [PERSON] набув прав та обов`язків за спірними договорами оренди землі, укладеними між спадкодавцем [PERSON] та відповідачем, та став новим орендодавцем. Договір має виконуватися належним чином відповідно до його умов та вимог закону. Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі». Згідно зі ст.1 вказаного закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно п.11 оспорюваних договорів оренди землі орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року. Оскільки в договорах встановлений строк (термін), то за умовами договорів орендар зобов`язався виплачувати власнику земельних ділянок у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою щорічно. Згідно з ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Таким чином, у даному випадку не виконання відповідачем обов`язку сплатити орендну плату в повному обсязі у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати в розумінні п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України. 25 вересня 2017 року на адресу ТОВ «Оситнянське» позивачем було направлено заяву про виплату останньому орендної плати за 2016-й рік, що не була виплачена [PERSON] , оскільки, він помер [INFO] та прохання надати копії договорів оренди, тому що після смерті [PERSON] у його документах позивачу не вдалося знайти оригінали цих договорів. Відповідь на заяву позивача від 25 вересня 2017 року [PERSON] до цих пір не отримав. Незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови договору оренди землі, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. Розділом «Орендна плата» договорів оренди землі на відповідача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за користування земельними ділянками. Тобто, внаслідок невиплати відповідачем орендної плати позивач значною мірою позбавлений того, на що розраховував, а саме, можливості своєчасно щорічно отримати орендну плату за користування земельними ділянками, чим істотно порушені його права своєчасно розпорядитися належними йому орендними платами, оскільки обов`язок орендаря щодо своєчасної виплати орендної плати кореспондується з правом орендодавця своєчасно отримати орендну плату (пункт 28 договору оренди землі, ст.24 Закону України «Про оренду землі» та відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону). В позовній заяві зазначено, що розмір заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою кадастровий номер 3523885600:02:000:3053, площею 9,3350 га становить за 2016 р - 13521,25 гривень, за 2019 р - 13521,25 гривень, разом у сумі 27042,50 гривень, земельною ділянкою кадастровий номер 3523885600:02:000:0123, площею 4,6674 га становить за 2016 р. - 6760 гривень, за 2019 р - 6760 гривень, разом у сумі 13521 гривень, проте позивачем не враховано, що у відповідності п. 170.1.1. ч. 170.1. ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі, а ставка податку становить 18 відсотків від об`єкту оподаткування (ч. 167.1. ст. 167 Податкового кодексу України). Крім того, п. 161 Підрозділу 10 „Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір, ставка якого становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування (п.п. 1.3. п. 161 Підрозділу 10 „Інші перехідні положення" Податкового кодексу України.). Таким чином, виходячи з умов укладених договорів оренди землі та вищеозначених положень податкового законодавства, розрахунок належної до виплати позивачу суми орендної плати є наступним: сума орендної плати належної до виплати позивачу = розмір орендної плати встановлений договором - 18% від розміру орендної плати встановленої договором (податок на доходи фізичних осіб) - 1,5% від розміру орендної плати встановленої договором (військовий збір). Таким чином, розрахунок суми орендної плати належної до виплати позивачу буде наступним: за оренду земельної ділянки кадастровий номер 3523885600:02:000:3053, площею 9,3350 га за 2016 рік становить: 10884,61 гривень = 13521,25 гривень - 2433,83 гривні - 202,82 гривні. за оренду земельної ділянки кадастровий номер 3523885600:02:000:0123, площею 4,6674 га за 2016 рік становить: 5442,20 гривні = 6760,50 гривень - 1216,89 гривень - 101,41 гривня. Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договори оренди землі, які є предметом спору, а саме п. 9 розділу „Орендна плата", передбачають чіткий конкретно встановлений розмір орендної в гривнях, 6760,50 грн. та 13521,25 грн., відповідно, що на момент укладення договорів складали 5 % нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Тобто, договори не передбачають виплату орендної плати орендарем у більшому розмірі, ніж зазначено у договорі, адже, ними визначений конкретний розмір орендної плати. Для виплати орендної плати в більшому розмірі, сторонам необхідно узгодити за взаємною згодою її розмір у бік збільшення та внести відповідні зміни у належній формі до договорів оренди землі, чого в даному випадку місця не мало. Умови щодо розміру, періодичності та строків внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (ст. 21 Закону України „Про оренду землі"). Тож за цивільним законодавством виконати достроково обов`язок зі сплати орендної плати беззаперечно можна, але тільки якщо це не заборонено договором і це жодним чином не змінює умови договору, адже виконання відбувається наперед. В даному випадку, договорами не передбачено заборони дострокового виконання обов`язку орендарем. В той же час, орендодавець, отримуючи від товариства орендну плату наперед (протягом 2017 та 2018 років), вчиняв дії, що свідчать про прийняття ним дострокового виконання товариством такого обов`язку. Поряд з цим відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, в даному випадку, зарахування виконаного орендарем обов`язку наперед має зараховуватись, виключно, відповідно до ціни встановленої в договорі оренди землі. Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється виконанням. Враховуючи те, що відповідачем своєчасно в повному обсязі не виконано зобов`язання зі сплати орендної плати за 2019 рік за користування земельними ділянками, тому суд вважає, що дане зобов`язання належним чином не виконане. Проте, суд бере до уваги той факт, що відповідачем позивачу сплачено частину орендної плати за 2019 рік на підставі ст.531 ЦК України, а саме за користування земельною ділянкою кадастровий номер 3523885600:02:000:3053, площею 9,3350 га., за 2017 рік сплачено 2463,20 гривень, за 2018 рік сплачено 2176,92 гривень та земельною ділянкою кадастровий номер 3523885600:02:000:0123, площею 4,6674 га, а саме за 2017 рік сплачено 1473,20 гривень, за 2018 рік сплачено 1088,44 гривень. Також суд приймає до уваги, що у відповіді на відзив сторона позивача не заперечила, щодо отримання даних сум орендної плати за 2019 рік, тому суд вважає такі дії визнанням про фактичне отримання даних коштів. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за користування земельною ділянкою кадастровий номер 3523885600:02:000:3053, площею 9,3350 га за 2019 рік становить 5099 (п`ять тисяч дев`яносто дев`ять) гривень 70 копійок; за користування земельною ділянкою кадастровий номер 3523885600:02:000:0123, площею 4,6674 га становить 2880 (дві тисячі вісімсот вісімдесят) гривень 56 копійок. Як вже було зазначено, умовами розрахунків по договорах оренди землі, було визначено виплату орендної плати в строк до 31 грудня кожного року. Отже, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2019 році є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 611 ЦК України є підставою для стягнення неустойки. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Умовами договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення. У відповідності до положень статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог и про стягнення неустойки (штрафу, пені). З урахуванням вищевказаних встановлених судом сум недоотриманої орендної плати за спірними договорами з урахуванням вищевказаної норми закону, суд застосовує позовну давність щодо стягнення суми пені за 2016 рік та від суми 10884,61 гривень розмір пені за 365 днів становить суму 3994.43 гривні та відповідно за іншим договором від суми 5442,20 гривень розмір пені за 365 днів становить суму 1997.21 гривень. Відповідно щодо стягнення суми пені за 2019 рік від суми 6244,49 гривень розмір пені за 174 днів становить суму 1086.46 гривень та за іншим договором від суми 2880,56 гривень розмір пені за 174 днів становить суму 501.12 гривня. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом до суду позивач звернувся 26 червня 2020 року. 25 вересня 2017 року на адресу ТОВ «Оситнянське» позивачем була направлена заява про виплату останньому орендної плати за 2016 рік, що не була виплачена [PERSON] , який помер [INFO] . В даній заяві позивач також звернувся до відповідача з проханням надати йому копії договорів оренди. Суд приходить до висновку що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2016 рік підлягають задоволенню, оскільки про факт порушення свого права позивачу стало відомо лише 25 вересня 2017 року, коли останній звернувся із письмовою заявою до відповідача з проханням про надання йому копії договорів оренди належних йому земельних ділянок. Разом із тим із вказаним позовом позивач звернувся до суду 26.06.2020 року. Що стосується вимог про розірвання договорів оренди, то дані вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 вказаної редакції Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Вказаний правовий висновок викладено Об`єднаною платою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши всі надані сторонами докази і проаналізувавши їх доводи та заперечення за своїм внутрішнім переконанням, суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач систематично не виконував обов`язку зі сплати орендної плати за договором оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року на земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 3523885600:02:000:3053 площею 9,3350 га, та договором оренди землі б/н від 15 вересня 2014 року на земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 3523885600:02:000:0123 площею 4,6674 га., а саме не сплачував орендну плату у 2016 та 2019 роках. Відтак, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оситнянське» про припинення договорів оренди земельної ділянки шляхом розірвання та стягнення боргупідлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3363.20 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: partial