Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач в особі представника - адвоката Сотської С.О. звернулася до суду з позовом до відповідача про повернення земельних ділянок, обґрунтувавши вимоги тим, що її матері - [PERSON] належали дві земельні ділянки, загальною площею 6,55 га, розташовані в межах території Велимечетнянської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. 01 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" був укладений договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 50 років. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті земельну ділянку успадкувала позивач та 14 травня 2019 року зареєструвала своє право власності на земельну ділянку площею 3.1522, кадастровий номер: 4823981000:04:000:0062 та площею 0.0624 га, кадастровий номер: 4823981000:02:000:0333. Рішенням Кривоозерського районного суду від 23 червня 2020 року у справі №479/1576/19, що набрало законної сили 18 листопада 2020 року - вищевказаний договір оренди землі від 01 січня 2006 року розірвано. Посилаючись на те, що відповідач до цього часу користується вказаними земельними ділянками, позивач просить повернути належні їй земельні ділянки в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Сотська С.О. надіслала до суду клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності, повністю підтримала позов, просила його задовольнити. Представник відповідача в суд не з`явився, у відзиві від 22 грудня 2020 року на позовну заяву проти задоволення позову заперечував, пославшись на те, що позивач не зверталася до ТОВ "Агрофірма Корнацьких" із заявами про видачу орендної плати. За таких обставин просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до положень ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в без участі сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Положеннями ст.41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею. Відповідно до положень ч.4 ст.124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно положень ст.13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За положеннями ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627ЦК України). За положеннями ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, вони регулюються також актами земельного законодавства України, Законом України "Про оренду землі". Відповідно до положень ст.19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Судом встановлено, що 01 січня 2006 року між [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON] , та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,55 га, розташованої в межах території Великомечетнянської сільської ради Кривоозерського району, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на строк 50 років, договір зареєстрований у Кривоозерському реєстраційному відділі МРФ ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 листопада 2009 року за №040901700065(а.с.29). Відповідно до рішення Кривоозерського районного суду від 19 березня 2019 року в цивільній справі №479/834/18, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на належну їй земельну ділянку визнано за позивачем [PERSON] (а.с.16). Державна реєстрація права власності позивача на вказану земельну ділянку з кадастровим номером: площею 3.1522, кадастровий номер: 4823981000:04:000:0062 та площею 0.0624 га, кадастровий номер: 4823981000:02:000:0333, проведена 14 травня 2019 року, що підтверджується даними витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166982923 та №166974358 від 17 травня 2019 року(а.с.9-10). Рішенням Кривоозерського районного суду від 23 червня 2020 року у справі №479/1576/19, що набрало законної сили 18 листопада 2020 року - договір оренди землі від 01 січня 2006 року між [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності діяв [PERSON] , та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" - розірвано. Пунктом 38 Договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та в наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом(а.с.32). Як на підставу позовних вимог, позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Сотської О.О. посилалася на те, що договір оренди землі, укладений з відповідачем, розірваний за рішенням суду, проте ТОВ "Агрофірма Корнацьких" безпідставно продовжує користуватися земельними ділянками, що також підтверджується у відзиві, в якому відповідач не заперечує, що земельні ділянки площею 3.1522, кадастровий номер: 4823981000:04:000:0062 та площею 0.0624 га, кадастровий номер: 4823981000:02:000:0333 перебувають в оренді ТОВ "Агрофірма Корнацьких". У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ст.34 Земельного кодексу України). З 18 листопада 2020 року відповідач знав, що договірні відносини припинені, проте продовжує користуватися земельними ділянками, не повертаючи їх власнику у встановленому законом порядку. Підстав для продовження користування земельними ділянками за договором оренди землі у відповідача відсутні. Отже, відповідач зобов`язаний повернути належні позивачу земельні ділянки. Способи захисту порушеного права визначені положеннями ст.16 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, позов слід задовольнити та зобов`язати відповідача повернути земельні ділянки, зазначене, на думку суду, бути ефективним способом захисту прав власника земельної ділянки. Таких же висновків дійшла Велика палата ВС у Постанові ВП ВС від 16 червня 2020 року, справа №45/2047/16-ц (п.7.27), а саме "Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (пункт 97)).". Отже, позовні вимоги є повністю доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved