Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № 220 від 07 липня 2005 року [PERSON] надано кредит в сумі 6 000,00 доларів США, терміном користування кредитними коштами до 07 липня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 11% річних. В якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов'язань, щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором, [PERSON] виступила поручителем перед кредитором у повному обсязі, за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що виникають з кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, зобов'язання щодо своєчасності сплати суми мінімального щомісячного платежу в розмірі 145,00 дол. США [PERSON] не виконується належним чином. Тому станом на 13 серпня 2014 року за кредитним договором виникла заборгованість зі сплати кредитних зобов'язань в сумі 4 706,57 дол. США, яка складається з: пені за прострочення строків платежів по кредиту 372,71 дол. США; пені за прострочення строків платежів по відсоткам - 24,87 дол. США; заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 998,46 дол. США; заборгованості зі сплати щомісячної комісії за користування кредитом - 298,03 дол. США; штрафу за порушення положень кредитного договору - 600,00 дол. США; заборгованості по кредиту - 2 412,49 дол. США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Зі змісту ч.1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з положеннями ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного кредитного договору від 07 липня 2005 року № 220 ВАТ КБ "Надра" надало [PERSON] грошові кошти в сумі 6000 доларів США на придбання автотранспортного засобу, строком на 60 місяців, тобто по 07 липня 2010 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 22 % річних. Згідно до п. 3.4.1- 3.4.4 кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені договором платежі шляхом здійснення перерахування мінімально необхідного платежу, щомісячна сума необхідного платежу складає 145 дол. США, вказаний платіж позичальник вносить щомісячно до 20 числа поточного місяця, кінцевий термін повернення кредиту - 07.07.2010 року. З копії графіку погашення кредиту, слідує що період погашення кредиту визначений помісячними черговими платежами. Відповідно до п. 3.6 кредитного договору, якщо позичальник невчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені договором то банк приймає виконання позичальником своїх зобов'язань в наступному порядку - плата за управління кредитом, прострочені відсотки за користування кредитом, відсотки за користування кредитними коштами, пені та штрафи, прострочена сума кредиту, сума кредиту. Відповідно до п.5.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобов'язань позивальника щодо повернення кредиту, сплаті всіх нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у строку визначеному у п. 4.2.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми. Відповідно до п. 1.1 договору поруки від 07.07.2005 року, укладеного між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON], остання зобов'язувалася відповідати перед позивачем в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржником за кредитним договором від 07.07.2005 року № 220. Згідно п. 1.2 договору поруки, позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, передбачених кредитним договором, повністю як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідно до п. 1.3 договору поруки, відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, та і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому. Згідно договору застави від 07.07.2005 року в якості забезпечення виконання відповідачем взятих зобов'язань щодо погашення кредиту та інших платежів передбачених кредитним договором було заставлено автомобіль марки «ВАЗ 21099» рік випуску - 2005 р. реєстраційний [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію серії [NUMBER]. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15- 93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. З копії Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій від 21.11.2011 року №21 Національного банку України, останній видав ПАТ КБ "Надра" дану ліцензію на право здійснення валютних операцій. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 13 серпня 2014 року виникла заборгованість, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором, а саме: 4 706,57 дол. США, яка складається з: пені за прострочення строків платежів по кредиту 372,71 дол. США; пені за прострочення строків платежів по відсоткам - 24,87 дол. США; заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 998,46 дол. США; заборгованості зі сплати щомісячної комісії за користування кредитом - 298,03 дол. США; штрафу за порушення положень кредитного договору - 600,00 дол. США; заборгованості по кредиту - 2 412,49 дол. США. Таким чином, позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови, у зв'язку з чим, станом на 13.08.2014 року за відповідачкою по кредитному договору від 07 липня 2005 року № 220 рахується заборгованість у розмірі 3708,98 долари США та 13079,04 грн., тобто зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому суд вважає, що зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 1050, 1054, 1282 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved