Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернувся з позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, вказуючи на те, що 28.01.2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № СNВWGІ0000003043, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 185000 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором сторони уклали договір іпотеки № СNВWGІ0000003043 від 28.01.2008 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме 3-кімнатну квартиру загальною площею 59,30 м. кв., житловою площею 31,50 м. кв., що розташована за адресою [ADDRESS], та належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Просить звільнити з-під арештів, накладених 02.02.2010 року та 27.05.2012 року вищезазначену квартиру та заборонити органам ДВС вчиняти будь-які дії, пов`язані з обмеженням ПАТ КБ „ПриватБанк" прав іпотекодержателя щодо зазначеного майна. В судове засідання сторони та представники третіх осіб не з`явилися, представник позивача та третьої особи ВДВС Бахмацького РУЮ надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач в судове не з`явився, судова повістка про виклик до суду повернулась без вручення з відміткою „за вказаною адресою не проживає". Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Судова повістка направлена за місцем реєстрації відповідача - [ADDRESS], а тому він вважається повідомленим належним чином. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав: Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Статтею 54 Закону України „Про виконаче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.76 року № 6 „Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. 28.01.2008 року між позивачем ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № СNВWGІ0000003043, згідно з яким ПАТ КБ „ПриватБанк" надав відповідачу кредит у розмірі 185000 грн. Виконання зобов`язань за вказаним договором забезпечується іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою [ADDRESS]. Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ КБ „ПриватБанк" є іпотекодержателем квартири, на яку Бахмацьким ВДВС двічі було накладено арешт як на майно боржника [PERSON], а саме на користь стягувачів: самого ПАТ КБ „ПриватБанк" і ПАТ „УкрСиббанк". ПАТ „УкрСиббанк" не може задовольняти свої претензії за рахунок іпотечного майна іншої юридичної особи, і при цьому накладення арешту на зазначену квартиру перешкоджає самому ПАТ КБ „ПриватБанк" в реалізації прав як іпотекодержателя, тому вимоги ПАТ КБ „ПриватБанк" про зняття арешту з майна, яке перебуває в його іпотечному володінні, є законними та обгрунтованими, отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині заборони органам ДВС вчиняти будь-які дії, пов`язані з обмеженням ПАТ КБ „ПриватБанк" прав іпотекодержателя щодо зазначеного майна задоволенню не підлягають, оскільки зазначена вимога передбачає майбутнє невизначене обмеження прав, наданих органам державної виконавчої служби в ході здійснення виконавчих проваджень, а тому вирішення питання щодо обмеження прав іпотекодержателя стосується лише конкретних випадків і вирішується кожного разу безпосередньо до умов здійснення виконавчих дій.

Outcome: partial