Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності та звільнення майна з-під арешту, в якому вказала, що 26.10.2007 року між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк», було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11238761000. 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу №1, за яким ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло статусу кредитора та право вимоги, в тому числі за Кредитним договором № 11238761000 від 26.10.2007 року, укладеним між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк». В якості забезпечення виконання умов кредитного договору 26.10.2007 року між [PERSON] та АТ «УкСиббанк» був укладений іпотечний договір № 11238761000/3, за яким предметом іпотеки є Об'єкт нерухомого майна у складі чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 85,8 кв.м., житловою площею 53,9 кв.м. та є власністю [PERSON]. 25.08.2016 року позивач виступила фінансовим поручителем [PERSON], у зв'язку із чим до Договору про надання споживчого кредиту № і 1238761000 нею був укладений Договір поруки № 11238761000/П2. З урахуванням того, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся до позивача з вимогою погасити виниклу заборгованість та гарантував списання залишку заборгованості з відповідача та припинення будь-яких вимог до поручителя. 26.08.2016 року [PERSON] було перераховано кошти в розмірі 417 932,05 гривень на рахунок ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» і погашено борг за кредитним договором в повному обсязі. Крім того, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.11.2011 року у виконавчому провадженні № 29212884 державним виконавцем Хохловим К.К. Ленінського (Дніпровського) відділу ДВС ЗМУЮ було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], власником якої був боржник [PERSON], а стягувачем АТ «УкрСиббанк», яке відступило своє право вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Згідно постанови ВП№29212884 від 13.06.2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві та припинено чинність арештів майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого мана квартири [ADDRESS] інформацію про обтяження за реєстраційним номером 11827814 від 10.11.2011р. вилучено не було. Просила суд звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] шляхом набуття іпотекодержателем права власності, визнати право власності на об'єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] і зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений постановою державного виконавця Хохлова К.К. Ленінського відділу ДВС ЗМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 29212884 від 10.11.2011 року, вилучивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження за реєстраційним номером обтяження 11827814 від 10.11.2011 року. В судовому засіданні представник позивача та відповідач надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю, представник позивача позов підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Представники третіх осіб ТОВ «Кей-Колект» та Дніпровського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не з'явилися, направили суду заяву про розгляд справі у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст.575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.566 ЦК України, після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимог» шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Судом встановлено, що 26.10.2007 року між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк», було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11238761000. 12.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу №1, за яким ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло статусу кредитора та право вимоги, в тому числі за Кредитним договором № 11238761000 від 26.10.2007 року, укладеним між [PERSON] та АТ «УкрСиббанк». В якості забезпечення виконання умов кредитного договору 26.10.2007 року між [PERSON] та АТ «УкСиббанк» був укладений іпотечний договір № 11238761000/3, за яким предметом іпотеки є Об'єкт нерухомого майна у складі чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 85,8 кв.м., житловою площею 53,9 кв.м. та є власністю [PERSON]. 25.08.2016 року позивач виступила фінансовим поручителем [PERSON], у зв'язку із чим до Договору про надання споживчого кредиту № і 1238761000 нею був укладений Договір поруки № 11238761000/П2. З урахуванням того, що відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся до позивача з вимогою погасити виниклу заборгованість та гарантував списання залишку заборгованості з відповідача та припинення будь-яких вимог до поручителя. 26.08.2016 року [PERSON] було перераховано кошти в розмірі 417 932,05 гривень на рахунок ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» і погашено борг за кредитним договором в повному обсязі. Таким чином, до [PERSON] перейшли всі права кредитора за зазначеним вище зобов'язанням, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання що передбачено п.2.4. Договору поруки та ч.2 ст.556 ЦК України. Відповідно до частини 3 статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотеко держателя. Перевищення між вартістю предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя відсутнє, що підтверджується Довідкою про вартість об'єкту нерухомості №7367/14 від 14.09.2016 року, наданою суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Земля Плюс 2006», згідно із якою вартість предмета іпотеки складає 340 000,00 грн. (триста сорок тисяч гривень). Отже, згідно п.4.2., 4.3. Іпотечного договору № і 1238761000/3 від 26.10.2007 року, Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в тому числі і шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет Іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Разом із тим, частиною 3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду, 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). При цьому правовою підставою для передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання є договір про задоволення вимог іпотекодержателя (або застереження в іпотечному договорі). Наведеними вище нормами законодавства (насамперед, статей 36, 37 Закону України "Про іпотеку") не виключається можливість звернення стягнення в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, більш того що право вибору такого способу, згідно Договору іпотеки, покладено саме на Іпотекодержателя. У цих нормах задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення, який, поряд з іншими, може застосовуватися, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі іпотекодержатель на підставі частини 2 статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом. Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.11.2011 року у виконавчому провадженні № 29212884 державним виконавцем Хохловим К.К. Ленінського (Дніпровського) відділу ДВС ЗМУЮ було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], власником якої був боржник [PERSON], а стягувачем АТ «УкрСиббанк», яке відступило своє право вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Згідно постанови ВП№29212884 від 13.06.2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві та припинено чинність арештів майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Однак з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого мана квартири [ADDRESS] інформацію про обтяження за реєстраційним номером 11827814 від 10.11.2011р. вилучено не було, що підтверджується витягом з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. З наведених вище підстав, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved