Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

З позовної заяви [PERSON] вбачається, що 30.04.2008 року між ним та ПА «Агроінвест» було укладено договір оренди землі №2647 щодо земельної ділянки загальною площею 4,00 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, який зареєстрований 21.07.2008 року у Великобагачанському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040855100156. 01.08.2012 року між [PERSON] та ПА «Агроінвест» було укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №2647 від 30.04.2008 року, що зареєстрована 16.12.2012 року у відділі Держземагенства у Великобагачанському районі. Відповідно до додаткової угоди, дію договору №2647 продовжено з 14.12.2012 року терміном на десять років. Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем на суму 3900 грн., а згідно п.10 договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Позивач [PERSON] вказує, що відповідач у справі ПА «Агроінвест» не сплачував йому орендну плату за 2016, 2017 та 2018 роки, у зв`язку з чим він направляв відповідачу у грудні 2016 року, в листопаді 2017 року та в липні 2018 року ряд звернень з вимогою виплатити орендну плату за місцем знаходження відповідача, поштовим переказом або переказом на рахунок позивача; також він неодноразово з`являвся за місцем знаходження ПА «Агроінвест» для отримання орендної плати, однак на територію відповідача для видачі орендної плати він допущений не був і орендна плата залишилася не виплаченою. Вказує, що відповідно до відомостей з інформаційного фонду ДРФО ДФС України відрахування як податковим агентом, відповідач у справі не нараховував позивачу орендну плату та не сплачував податки з нарахованої орендної плати. Зазначає, що заборгованість з орендної плати складає: за 2016 рік - 7810 грн.57 коп., за 2017 рік - 8869 грн.38 коп. та за 2018 рік - 9621 грн.17 коп. З посиланням на положення ст.13 Закону України «Про оренду землі», пункти 9 та 30 договору оренди землі вказує, що пеня за прострочення сплати орендної плати за 2016 та 2017 рік складає 3044 грн.09 коп. Також позивач, посилаючись на положення ст.625 ЦК України, п.35 договору, ст.24 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, у позові наводить розрахунки суми боргу за 2016,2017 роки з урахуванням індексу інфляції та 3% річних та розрахунок загальної суми заборгованості, а також зазначає про підстави для розірвання укладеного договору оренди землі через систематичну невиплату орендної плати, та у позовних вимогах просив суд стягнути з ПА «Агроінвест» на його користь 32660 грн.15 коп. заборгованості, що складається із основної суми боргу 26301 грн.12 коп., 2562 грн.40 коп. - інфляційних збільшень, 752 грн.54 коп. - 3% річних та 3044 грн.09 коп. - пені та розірвати договір оренди землі №2647 від 30.04.2008 року, укладений між [PERSON] та Приватною агрофірмою «Агроінвест» відносно земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області , що зареєстрований 21.07.2008 року у Великобагачанському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040855100156 та стягнути судові витрати у справі (а.с.а.с.2-7). Загальне позовне провадження у справі відкрито ухвалою суду від 04.01.2019 року і підготовче засідання у справі призначено на 04.02.2019 року. Копія позовної заяви з додатками направлена відповідачу у справі ПА «Агроінвест». Вбачається, що відповідач у справі 11.01.2019 року отримав копію позовної заяви [PERSON] з усіма додатками (а.с.45). 01.02.2019 року представник відповідача у справі ПА «Агроінвест» адвокат Буряк Д.М. подав до суду відзив на позовну заяву з відповідними додатками, які приєднано до матеріалів справи (а.с.а.с.50-65). 20.02.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив від 30.01.2019 року, подана представником позивача у справі [PERSON] - адвокатом Грущанським В.О. з відповідними додатками, яка приєднана до матеріалів справи (а.с.а.с.81-92). У відповіді на відзив наведено розрахунки позивача щодо суми орендної плати за 2016-2018 р.р. з урахуванням індексу інфляції. 12.03.2019 року у справі проведено підготовче засідання і судовий розгляд справи призначений на 17.04.2019 року (а.с.а.с.94-95), яке було перенесене з поважних причин, розгляд справи призначений на 18.06.2019 року. Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.03.2019 року також витребувано у відповідача для огляду в судовому засіданні оригінали листів-запрошень щодо отримання орендної плати за 2016-2018 р. відносно позивача у справі, оригінали документів, підтверджуючих відправлення відповідних листів на адресу позивача, а також первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт нарахування та сплати орендної плати стосовно позивача у справі [PERSON] за 2016-2018 роки. Також, зобов`язано сторону відповідача у справі надати відповідь на питання 4.2, яке вказане у прохальній частині позовної заяви позивача у справі (а.с.а.с.94-95). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Грущанський Владислав Олегович в своїх поясненнях посилалися на обставини та доводи, які викладені в позовній заяві, а також у відповіді на відзив та просили позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] також вказав, що після його звернення до суду з даним позовом, у січні 2019 року йому було перераховано ПА «Агроінвест» кошти в сумі 14494 грн.05 коп. як орендна плата за 2016,2017 та 2018 рр., однак дана сума коштів нарахована йому у меншому розмірі без урахування індексу інформації, що передбачено п.10 договору оренди землі. В судовому засіданні представник відповідача ПА «Агроінвест» адвокат Буряк Дмитро Миколайович позовні вимоги [PERSON] не визнав повністю, посилався на доводи відзиву на позов та просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити за безпідставністю. Також вказав, що поштовим переказом 15.01.2019 року після звернення позивача до суду йому було перераховано орендну плату за 2016,2017 та 2018 роки в сумі 14494 грн.05 коп., про що додано копію квитанції №6/16 про прийняття поштового переказу та сам поштовий переказ (а.с.60). Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача [PERSON] , його представника адвоката Грущанського Владислава Олеговича, пояснення та доводи представника відповідача ПА «Агроінвест» адвоката Буряка Дмитра Миколайовича, допитавши в якості свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, вивчивши заяви по суті справи, які подані учасниками справи, оглянувши в судовому засіданні Журнали обліку вихідної кореспонденції ПА «Агроінвест» за 2016-2018 рр. та первинні бухгалтерські документи по нарахуванню та сплаті орендної плати по паям за січень 2019 року (щодо [PERSON] ), та всі докази в їх сукупності і давши цим доказам в їх сукупності та взаємозв`язку відповідну оцінку приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Приватної агрофірми «Агроінвест» в частині стягнення орендної плати підлягають частковому задоволенню, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Приватної агрофірми «Агроінвест» в частині розірвання договору оренди землі належить відмовити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України (норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Як вказав ВС у своїй постанові від 16.05.2018 року, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Тобто, право визначення кола відповідачів у конкретній справі належить виключно позивачу, який звертається з відповідними позовними вимогами до суду. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с.а.с.37-38). [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] , виданого 25.12.2003 року є власником земельної ділянки площею 4,0000 га, що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.а.с.8-9). 30 квітня 2008 року між [PERSON] (орендодавець) та ПА «Агроінвест» (орендар) укладено договір оренди землі №2647 щодо земельної ділянки загальною площею 4,00 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області терміном на п`ять років; даний договір зареєстрований 21.07.2008 року у Великобагачанському відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040855100156 (а.с.а.с.10-13). Додатком до даного договору є акт про передачу та прийом вищевказаної земельної ділянки (а.с.14). Згідно п.9 даного договору оренди, орендна плата вноситься орендарем не пізніше листопада поточного року в натуральній формі, в тому числі: пшениця - 900 кг, цукор - 100 кг, соняшник - 200 кг, кукурудза - 900 кг щорічно на суму 2090 грн., що становить 3,47 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також: ритуальні послуги, обробіток, обмолот присадибних ділянок до 0,6 га та косовиця сіна. Відповідно до п.10 цього договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (а.с.а.с.10-13). Як визначено п.13 цього договору оренди землі, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Також з матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2012 року між [PERSON] (орендодавець) та ПА «Агроінвест» (орендар) було укладено Додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №2647 від 30.04.2008 року, що зареєстрована 16.12.2012 року у відділі Держземагенства у Великобагачанському районі (а.с.15). Відповідно до змісту даної Додаткової угоди, дію договору оренди землі №2647 продовжено з 14.12.2012 року терміном на десять років (а.с.15). З даної додаткової угоди також вбачається, що сторони цієї угоди п.5 договору виклали в новій редакції (щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки) та п.9 договору виклали в такій редакції: «орендна плата вноситься орендарем на суму 3900 грн. Орієнтовна натуральна оплата сільськогосподарською продукцією становить: пшениця, ячмінь, цукор, соняшник, кукурудза, борошно, м/вироби, крупа, олія» і далі за текстом». Вказується, що всі інші умови вищевказаного договору, не змінені цією додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і сторони підтверджують їх обов`язковість щодо себе (а.с.15). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно чч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 27.12.2016 року, 24.11.2017 року та 24.07.2018 року [PERSON] звертався до ПА «Агроінвест» (с. Попове Великобагачанського району Полтавської області) та його власника [PERSON] з листами про виплату йому орендної плати, відповідно, за 2016, 2017 та 2018 роки згідно договору оренди землі від 30.04.2008 року з урахуванням укладеної 01.08.2012 року додаткової угоди до даного договору оренди землі; дані листи направлялися адресату засобами поштового зв`язку (а.с.а.с.18,19-20,21,22,23-25). Зміст даних листів [PERSON] вказує на те, що в них він просив орендну плати перерахувати йому шляхом поштового переказу чи переведення коштів на картковий рахунок, оскільки в бухгалтерії підприємства йому орендну плату не видають, зазначаючи, що якщо він не продовжить договір оренди землі на 15 років, то орендну плати йому сплачувати не будуть. Як вбачається з відміток вузла поштового зв`язку на конвертах, адресат ПА «Агроінвест» та [PERSON] відмовилася отримувати відповідну поштову кореспонденцію (а.с.а.с.19,20,22,24,25). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи попередженою судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України підтвердила, що [PERSON] направляв листи до ПА «Агроінвест» про виплату йому орендної плати за 2016,2017 та 2018 роки, а також вони з ним неодноразово приходили до агрофірми з метою отримання цієї орендної плати, однак їх на територію підприємства охорона не допустила. З доводів поданого відзиву на позов ПА «Агроінвест» вбачається, що позивач умисно не отримував орендну плату з метою створення умовних підстав для розірвання договору оренди землі, при цьому, він є місцевим жителем і за три роки міг з`явитися до ПА «Агроінвест» з метою отримання орендної плати. На адресу [PERSON] направлялися письмові запрошення про прибуття до агрофірми з метою отримання орендної плати за 2016, 2017 та 2018 роки, однак він на них не відреагував. Після отримання позовної заяви [PERSON] , ПА «Агроінвест» прийняло рішення про перерахування грошових коштів-орендної плати за 2016,2017,2018 роки через поштове відділення; сторона відповідача вважає, що заборгованості по орендній платі перед [PERSON] в даний час не має; зазначає, що факт нарахування та сплати орендної плати підтверджується бухгалтерською довідкою №70 від 30.01.2019 року (а.с.а.с.50-51). До даного відзиву надана копія довідки ПА «Агроінвест» №69 від 30.01.2019 року, з якої вбачається, що орендна плата за земельний пай [PERSON] становить: 2016 рік: нарахована орендна плата 5850,93 грн., податок з доходу 1053,17 грн., військовий збір 87,76 грн., до видачі - 4710 грн.; 2017 рік: нарахована орендна плата 6086,95 грн., податок з доходу 1095,65 грн., військовий збір 91,30 грн., до видачі - 4900 грн.; 2018 рік: нарахована орендна плата 6211,18 грн., податок з доходу 1118,01 грн., військовий збір 93,17 грн., до видачі - 5000 грн.; всього на даний період нараховано орендної плати 18149,06 грн., податок з доходу 3266,83 грн., військовий збір 272,23 грн., до видачі 14610 грн. (а.с.52). Представником відповідача в судовому засіданні вказувалося, що дана сума розміру орендної плати обчислена за даними бухгалтерії з урахуванням індексів інфляції; проте, з наданих для огляду в судовому засіданні первинних бухгалтерських документів по нарахуванню та сплаті орендної плати по паям за січень 2019 року (щодо [PERSON] ) - («Нарахування паїв від 15.01.2019 року», «Бухгалтерський рахунок 30 за січень 2019 року» та «Відомість про виплату готівки №7 від 15.01.2019 року») вказане не вбачається. Згідно копії квитанції відділення вузла поштового зв`язку №6/16 від 15.01.2019 року та копії поштового переказу 6/18 на ім`я [PERSON] вбачається, що ПА «Агроінвест» здійснило перерахування йому грошовий коштів в сумі 14494 грн.05 коп. як орендну плату за земельний пай за 2016,2017 та 2018 року (а.с.60). Як зазначив позивач в судовому засіданні, дані грошові кошти ним дійсно отримані, при цьому він вважає, що отримана сума коштів є меншою, ніж повинна була бути йому нарахована та виплачена. У поданій по справі відповіді [PERSON] на відзив вбачається наведений розрахунок сум орендної плати з урахуванням індексу інфляції за 2016-2018 роки, за період з 16.12.2012 року по 30.11.2016 року (а.с.а.с.81-84). Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст.409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати. У відповідності до ст.ст.21-23 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю ) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється як правило у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральні формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Згідно до ст.24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з частинами 2 та 3 ст.632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В цьому контексті суд враховує висновки Верховного Суду України, що містяться в аналізі практики застосування ст.625 ЦК України в цивільному судочинстві про те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Проаналізувавши та дослідивши у своїй сукупності матеріалів справи вбачається, що відповідачем у справі ПА «Агроінвест» позивачу [PERSON] не була виплачена орендна плата за 2016,2017 та 2018 роки з урахуванням індексу інфляції згідно п.10 договору оренди землі №2647 від 30.04.2008 року з урахуванням додаткової угоди від 01.08.2012 року про внесення змін до договору оренди землі в строки, передбачені п.9 даного договору, відповідно, з урахуванням вказаних вище положень Закону України «Про оренду землі» та норм ст.ст.525,625 ЦК України, вбачаються підстави для стягнення орендної плати за ці роки у відповідних розмірах: 2016 рік (період заборгованості 16.12.2012-30.11.2016 рр., сума боргу 3900 грн., сукупний індекс інфляції за період - 2.003, інфляційне збільшення суми боргу 3910,57 грн., відповідно, сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 7810,57 грн.); інфляційне збільшення орендної плати за цей рік - 1810,61 грн. (розрахунок: період заборгованості 01.12.2016-13.12.2018 рр., сума боргу 7810,57 грн., сукупний індекс інфляції за період 1,232, інфляційне збільшення суми боргу=1810,61); 3 % річних (розрахунок: сума боргу 7810,57 грн., період прострочення 01.12.2016-13.12.2018 рр., кількість днів прострочення 743, розмір річних процентів 3%, загальна сума процентів - 476,98 грн.), загальна сума становить: 7810,57+1810,61+476,98=10098 грн.16 коп. Від цієї суми віднімається сума нарахованої орендної плати, яка була виплачена - 5850,93 грн., відповідно, до стягнення підлягає сума - 4247 грн.23 коп. (10098,16грн.-5850,93грн.=4247 грн.23 коп.); за 2017 рік: (період заборгованості 16.12.2012-30.11.2017 рр., сума боргу 3900 грн., сукупний індекс інфляції за період - 2,274, інфляційне збільшення суми боргу 4969,38 грн., відповідно, сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 8869,38 грн.); інфляційне збільшення орендної плати за цей рік - 751,79 грн. (розрахунок: період заборгованості 01.12.2017-13.12.2018 рр., сума боргу 8869,38 грн., сукупний індекс інфляції за період 1,085, інфляційне збільшення суми боргу=751,79 грн.); 3 % річних (розрахунок: сума боргу 8869,38 грн., період прострочення 01.12.2017-13.12.2018 рр., кількість днів прострочення 378, розмір річних процентів 3%, загальна сума процентів - 275,56 грн.), загальна сума становить: 8869,38+751,79+275,56=9896 грн.73 коп. Від цієї суми віднімається сума нарахованої орендної плати, яка була виплачена - 6086,95 грн., відповідно, до стягнення підлягає сума - 3809 грн.78 коп. (9896,73грн.-6086,95грн.=3809 грн.78 коп.); за 2018 рік: період заборгованості 16.12.2012-30.11.2018 рр., сума боргу 3900 грн., сукупний індекс інфляції за період - 2,502, інфляційне збільшення суми боргу 5855,87 грн., відповідно, сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 9621,17 грн. - в межах заявлених вимог). Від цієї суми віднімається сума нарахованої орендної плати, яка була виплачена - 6211,18 грн., відповідно, до стягнення підлягає сума - 3409 грн.99 коп. (9621,17грн.-6211,18грн.=3409 грн.99 коп.). Також, відповідно до п.30 договору оренди землі №2647 від 30.04.2008 року підлягає стягненню пеня за прострочення сплати орендної плати за 2016-2017 рр. в сумі 3044 грн.09 коп. (період прострочення 14.12.2017-13.12.2018 рр., кількість днів прострочення 365, розмір пені за кожний день прострочення 0,05%). Отже, до стягнення з відповідача у справі в межах заявлених позовних вимог в частині стягнення орендної плати підлягають грошові кошти в сумі 14511 грн.09 коп. (4247,23 грн.+3809,78 грн.+3409,99 грн.+3044,09 грн.=14511,09 грн.). Суд проаналізував надані стороною відповідача ПА «Агроінвест» листи на адресу [PERSON] з приводу прохання про отримання орендної плати за 2016,2017 та 2018 роки (а.с.а.с.53-57) і приймає їх з позиції доводів представника відповідача про те, що такі листи [PERSON] дійсно направлялися, оскільки їх отримання позивачем підтверджується письмовими доказами (а.с.58); при цьому, при перегляді Журналів вихідної кореспонденції ПА «Агроінвест» за 2016,2017 та 2018 рр. у відповідних графах цих Журналів підтверджується наявність записів про направлення таких листів як [PERSON] , так і іншим орендодавцям. При цьому, будь-яких наочних підтирань, дописів, замалювань чи виправлень у відповідних графах журналів не виявлено. В той же час, з огляду на зміст письмових заяв (звернень) [PERSON] до ПА «Агроінвест» протягом 2016-2018 років та того, що відповідачу у справі об`єктивно було відомо, що він ( [PERSON] ) зареєстрований та проживає в с. Попове Великобагачанського району Полтавської області, відповідач у справі не був позбавлений можливості здійснити виплату орендної плати позивачу шляхом здійснення грошового переказу через відділення поштового зв`язку або на картковий рахунок, який вказаний у заяві [PERSON] . В той же час, з огляду на предмет та характер спірних правовідносин, надані стороною позивача (представником позивача адвокатом Грущанським В.О.) скріншоти із системи зв`язку Вайбер листи на ім`я [PERSON] з приводу укладення додаткової угоди (а.с.а.с.88-91) аналізуються судом з позиції того, що в межах даного позову розглядаються позовні вимоги про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі, а не будь-які спірні вимоги з приводу укладення додаткової угоди до договору оренди землі. При цьому, самі ці скріншоти листів не змінюють того, що при огляді оригіналів Журналів відповідної вихідної кореспонденції відповідача судом встановлено, що записи про направлення [PERSON] листів з проханням про отримання орендної плати за відповідні роки дійсно внесені до даних журналів і відповідають датам та вихідним номерам листів, які були у відповідні роки направлені на адресу вищевказаного орендодавця. Що стосується позовних вимог [PERSON] до ПА «Агроінвест» в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, то суд дійшов таких висновків. Звертаючись до суду з указаним позовом [PERSON] , як на підставу для розірвання договору оренди землі (інша частина заявлених позовних вимог в межах поданого позову), посилається на порушення відповідачем у справі ПА «Агроінвест» умов договору оренди землі щодо невиконання орендарем свого обов`язку вчасно спланувати орендну плату та на положення ст.ст.24,32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України щодо систематичної несплати орендної плати. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі-це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки «систематичність», має значення саме несплата орендної плати. Суд проаналізував зміст листів ПА «Агроінвест» на адресу [PERSON] , направлених йому у 2016,2017 та 2018 роках і приходить до висновку, що з урахуванням оглянутих в судовому засіданні Журналів вихідної кореспонденції ПА «Агроінвест» за 2016-2018 роки є підстави об`єктивно вважати, що орендодавцю були направлені листи з проханням отримати орендну плату за користування земельною ділянкою за 2016,2017 та 2018 роки, тобто відповідачем вживалися заходи щодо інформування позивача про необхідність отримання орендної плати (при цьому, у договорі оренди землі від 30.04.2008 року не визначено місця виконання зобов`язання в частині виплати та отримання орендної плати) і з вимогами до відповідача про стягнення орендної плати за відповідні роки позивач у справі звернувся тільки 27.12.2018 року. Проте, виходячи зі змісту положень ст.32 Закону України «Про оренду землі» та ст.651 ЦК України, та обставина, що відповідач не здійснив її фактичне перерахування на картковий рахунок позивача або через поштове відділення (орендна плата у певному розмірі була перерахована через поштове відділення 15.09.2019 року після звернення позивача до суду з даним позовом), не свідчить про ту істотність порушення зобов`язання, яка є підставою (згідно умов договору оренди земельної ділянки та вказаних вище положень ЗК України та Закону України «Про оренду землі») для розірвання договору оренди земельної ділянки. Отже, в задоволенні позовних вимог позивача в частині розірвання договору оренди земельної ділянки належить відмовити. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Поряд з цим, згідно частини 3 цієї статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог щодо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З квитанції про сплату судового збору від 18.12.2018 року вбачається, що позивачем [PERSON] при зверненні до суду з даним цивільним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. (а.с.1). Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на 23,59 % (розрахунок: 14511 грн.09 коп.х100:61523 грн.66 коп.=23,59 %), з урахуванням роз`яснень, викладених в п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача ПА «Агроінвест» в сумі 166 грн.26 коп. (704 грн.80 коп.х23,59%:100=166 грн.26 коп.). За змістом п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 20.11.2018 року між [PERSON] та адвокатом Грущанським В.О. укладено договір про надання правової допомоги (а.с.а.с.29-31). Цього ж числа між сторонами даного договору складено узгодження погодинної вартості роботи адвоката (а.с.32) та складено попередній розрахунок вартості послуг на правову допомогу (а.с.33); 17.12.2018 року складено акт прийому-передачі грошових коштів (а.с.34) та видано квитанцію до прибуткового касового ордеру №17/12-14 про те, що [PERSON] оплатив вартість послуг вищевказаного адвоката в сумі 4200 грн. (а.с.35). З урахуванням викладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги та участі даного адвоката в судових засіданнях, та зважаючи на складність даної категорії справи і загальний обсяг наданих даним адвокатом послуг за відповідний період часу, а також того, що в силу положень ч.5 ст.137 ЦПК України стороною відповідача у справі не подавалося клопотання до суду про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 4200 грн. як компенсацію витрат на оплату правової допомоги адвоката. На підставі викладеного та

Outcome: partial