Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

31.07.2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Березівської районної державної адміністрації Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 02.08.2018 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 30.08.2018 року з Березівської державної нотаріальної контори витребувано спадкову справу після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 10.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: земельну частку (пай) на рівні земельного паю із земель колишнього КСП «ім.. Кірова» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області. Позивач вказала, що за життя її чоловіком не було оформлено правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку. Для оформлення свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити її позов. У судовому засіданні 24.09.2018 року представник позивача наполягав на позовній заяві, зіславшись на обставини зазначені у ній, просив їх розглянути та позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні 24.09.2018 року позов визнала в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Врахувавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2012 р. [PERSON] помер (а.с.4). [PERSON] надано земельну частку (пай) на рівні земельного паю із земель колишнього КСП «ім.. Кірова» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, що підтверджується розпорядженням голови Березівської РДА від 26.09.2005 р. (а.с.6). Директору Одеського інституту землеустрою направлявся лист щодо розробки технічної документації на вищевказану земельну ділянку (а.с.7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від [INFO] [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] (а.с.8). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.10.1950 р. підтверджується, що дошлюбне прізвище [PERSON] - «[PERSON]» (а.с.9). Відповідно довідки про склад сім'ї, виданої Заводівською сільською радою, станом на 24.11.2010 року за адресою: [ADDRESS]. були прописані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Постановою державного нотаріуса від 28.07.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна [PERSON] (а.с.13). У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №145/2018, [PERSON] яка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] подала заяву до нотаріуса про отримання спадщини за законом (а.с.31-44), проте у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна нотаріусом - відмовлено. Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті». Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Судом встановлено, що [PERSON] виявила згоду на прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори для її отримання. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним». Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, за умови прийняття позивачем спадщини за законом після смерті чоловіка, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну частку (пай) на рівні земельного паю із земель колишнього КСП «ім.. Кірова» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області. Рішення повинно відповідати вимогам Цивільно-процесуального кодексу України бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved