Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він, знайшов в мережі Інтернет оголошення щодо продажу трактора марки «Беларус», модель 320.4 М, 2017 року випуску, червоного кольору за ціною 430 000 гривень. Зателефонувавши за номером телефону, який був зазначений в об'яві, менеджер повідомив, що вказаний трактор є в наявності, та щоб його придбати необхідно приїхати до офісу компанії та підписати відповідні документи на купівлю зазначеного трактора. 11 грудня 2017 року він приїхав до офісу відповідача, що знаходиться в місті Полтава, щоб придбати бажаний транспортний засіб. Після того, як відповідач запевнив його, що бажаний транспортний засіб є в наявності, йому надали платіжні реквізити (рахунок) для сплати авансового внеску в розмірі 43 000 грн. Того ж дня, відразу сплатив суму внеску та надав відповідачу копію квитанції від 11.12.2017 року на оплату 43 000 грн. отримувач: ТОВ «Велес Авто», призначення платежу: сплата згідно попереднього договору купівлі- продажу транспортного засобу № 0361/17 від [PERSON] Після цього відповідач надав йому на підписання попередній договір № 0361/17, при цьому йому не було навіть надано часу на вивчення умов договору. Відповідач за попередньою домовленістю зобов'язався передати бажаний трактор через три дні після підписання угоди. В зазначений строк трактор переданий не був. Відповідно до п. 1.5 договору, сторони зобов'язуються укласти основний договір 18 грудня 2017 року, за умови виконання п. 2.1 цього попереднього договору. Якщо на зазначену вище дату майно не буде придбано продавцем з метою його відчудження Покупцеві, то сторони визначили, що основний договір буде укладено на 5 день після придбання продавцем майна, про що останній зобов'язується повідомити покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 31 грудня 2019 року. Предмет договору позивачу передано не було. Вважає, що вищевказаний договір був укладений з порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів», містить несправедливі умови та ознаки нечесної підприємницької діяльності, порушують його права, що і підставою для визнання його недійсним. Просить суд визнати недійсним попередній договір купівлі - продажу транспортного засобу № 0361/17 від 11 грудня 2017 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Велес Авто» та [PERSON] Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Авто» на користь [PERSON] 43000 гривень 00 коп. сплачених в рахунок авансу, згідно попереднього договору купівлі - продажу транспортного засобу № 0361/17 від 11 грудня 2017 року. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судові засідання повторно не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. За таких обставин суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.12.2017 року між ТОВ «Велес Авто» та [PERSON] був укладений попередній договір купівлі продажу транспортного засобу №0361/17. Предметом вказаного договору є зобов'язання сторін у встановлений строк укласти Договір купівлі-продажу транспортного засобу на умовах, встановлених у попередньому договорі. Відповідно до п. 1.5 Попереднього договору сторони зобовязуються укласти основний договір до 18 грудня 2017 року за умови повного виконання п.2.1 попереднього договору. Відповідно до п. 2.1 Попереднього договору на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 43000 грн., а продавець своїм підписом під попереднім договором підтверджує отримання таких коштів. Згідно квитанції від 12.12.2017 року [PERSON] сплатив - 43000 грн. на рахунок ТОВ «Велес Авто» (призначення платежу - сплата згідно попереднього договору куплі-продажу т/з №0361/17). В судовому засіданні було встановлено, що до теперішнього часу основний договір купівлі-продажу не укладений. Згідно з положеннями ст. ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.17 Закону України "Про захист прав споживачів" за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів »передбачено визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Відповідно до ч. 2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно п. 4, 6, 7 ч. 3 ст.18 Закону України Про захист прав споживачів несправедливими є, зокрема, умови договору про: надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника). Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним, відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів. Згідно з приписами ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Відповідно до ч. 2 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Пунктом 4 ч. 3 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів", визначено, що забороняються як такі, що вводять в оману, зокрема, недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення. Згідно до ч. 6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. В судовому засіданні встановлено, що умови спірного договору не виконані з вини відповідача, чим позивачеві завдано збитків на загальну суму 43 000 грн. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином, суд приходить висновку, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню в розмірі стягнення з відповідача грошових коштів, що були сплачені на рахунок відповідача, як авансовий платіж за купівлю-продаж транспортного засобу. На підставі викладеного,

Outcome: approved