Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" 09.09.2013р. звернулося в суд з позовом до [PERSON], Генеральної прокуратури України, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби про звільнення іпотечного майна з-під арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 березня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11300030000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) . У відповідності до вказаного договору Банк надав, а позичальник прийняв, та зобов'язався належним чином використовувати та повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США, що еквівалентно 505000,00 (п'ятсот п'ять тисяч) грн. за курсом НБУ на день укладення Договору та сплатити проценти в порядку і на умовах, визначених кредитним договором. Для забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11300030000 від 07.03.2008 р. між банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який посвідчений 07.03.2008 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі під №2135. Відповідно до договору іпотеки, в іпотеку ПАТ "УкрСиббанк" передано нерухоме майно, а саме: цілий житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] загальною площею 253кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0, 1007га. На підставі договору іпотеки приватним нотаріусом були внесені відповідні записи у Державний реєстр іпотек (витяг №17400598 від 07.03.2008р. запис №6748214) та Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (витяг№174 від 07.03.2008р. (щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором , видачу нових траншів у гривні). На підставі Договору іпотеки приватним нотаріусом були внесені відповідні записи у Державний реєстр іпотек (витяг №17400598 від 07.03.2008р. запис №6748214) та в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (витяг №17400485 від 07.03.2008р. запис №6748168). Посилаючись на наведене, позивач просить суд звільнити з-під арешту, накладеного постановою про накладення арешту на майно, к/с №49-3489, 11.05.2012, винесеною старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Харловим О.О., майно, яке згідно Договору іпотеки від 07.03.2008р. перебуває в іпотеці ПАТ "УкрСиббанк", а саме: цілий житловий будинок, який розташований в [ADDRESS], загальною площею 253 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0,1007 га та належить [PERSON] Зобов'язати Генеральну прокуратуру України звільнити з-під арешту та внести відповідні записи про звільнення майна, яке перебуває в іпотеці ПАТ "УкрСиббанк" - цілого житлового будинку, який розташований в [ADDRESS], загальною площею 253,0 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0,1007 га та належить [PERSON] з-під арешту до відповідних Державних та єдиних реєстрів, у яких реєструється обтяження нерухомого майна. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Представник Генеральної прокуратури України Романішина Т.Л. в судовому засіданні позов не визнала, подала суду письмове заперечення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 07 березня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 11300030000 . У відповідності до вказаного договору позивач надав, а відповідач [PERSON] прийняв, та зобов'язався належним чином використовувати та повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 100 000,00 (сто тисяч) доларів США, що еквівалентно 505000,00 (п'ятсот п'ять тисяч) грн. за курсом НБУ на день укладення Договору та сплатити проценти в порядку і на умовах, визначених кредитним договором. У провадженні Генеральної прокуратури України перебувала кримінальна справа №49-3489 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України. Згідно з ч.2 ст.125 КПК України 1960 року у справах про злочини, за які кримінальним злочином передбачено конфіскацію майна, слідчий зобов'язаний вжити необхідних заходів до забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову. За таких обставин з метою забезпечення можливої конфіскації майна постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 11.05.2012року накладено арешт на усе належне [PERSON] на праві приватної власності нерухоме майно та рухоме майно де б воно не знаходилось та в чому не виражалось. Як вбачається з матеріалів справ, постановою слідчого від 14.05.2012 року накладено арешт на майно [PERSON], зокрема, на земельну ділянку площею 0,1007га та житловий будинок по [ADDRESS]. Арешт на спірне майно накладено слідчими в рамках повноважень, наданих їм кримінально-процесуальним законодавством. Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.368 КК України та призначено покарання - 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на один рік з конфіскацією 2/3 належного особисто [PERSON] майна. Вироком апеляційного суду Рівненської області від 03.04.2014року, розгляду цивільних і кримінальних справ, вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій та призначеного покарання скасовано. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України та призначено покарання - 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, наділені владними , організаційно-розпорядчими функціями, займатись такою діяльністю в органах державної влаи, органах місцевого самоврядування, строком на три роки та з конфіскацією ? частини майна, належного йому на праві приватної власності. Постановою заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції від 19.11.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Кузнецовського міського суду від 30.10.2014року про конфіскацію 1/2частини належного [PERSON] на праві приватної власності майна. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2014 року касаційну скаргу захисника [PERSON] в інтересах засудженого [PERSON] залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Рівненської області від 03 квітня 2014 року щодо засудженого [PERSON] - без змін. Згідно п.10 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі конфіскації. Відповідно до ст.354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, оскільки власником спірного майна є відповідач [PERSON], зазначене майно конфісковано в дохід держави, а тому вимоги позивача публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" є безпідставними. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до [PERSON], Генеральної прокуратури України, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби про звільнення іпотечного майна з-під арешту слід відмовити.

Outcome: dismissed