Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, на період навчання мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Чечельницького районного суду від 19.09.2016 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина. На даний час син є студентом 3-го курсу державної форми навчання факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету, оскільки зі своїх доходів вона не може утримувати та забезпечувати повноцінне навчання сина, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі заяви на період навчання або до досягненню ним 23-х років. 17.09.2019 року ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито та справу призначено за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. У запропонований судом строк відповідач відзив на позов не надав, але звернувся із заявою про визнання позовних вимог, а тому у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, по слідуючим підставам. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 24.07.2001 року Чечельницьким відділом реєстрації актів цивільного громадянського стану Вінницької області [PERSON] , народився [INFO] і його батьком є [PERSON] . Як вбачається з довідки № 29 від 03.09.2019 року [PERSON] навчається на третьому курсі Вінницького національного аграрного університету денної державної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: "В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини". В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу "всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей". Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина, тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання, оскільки син - [PERSON] досягнув повноліття, однак не досягнув 23 років, навчається на денному відділенні, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки позивачзвільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому з відповідача в користь держави необхідно стягнути 768 грн. 40 коп. судового збору за подачу позову до суду.

Outcome: approved