Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа: Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що 16.09.2008 між ВАТ КБ «Надра», правонаступником прав та обов`язків якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №482п/99/2008-978 за яким банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 29809,69 євро. Відповідно до п.п. 1.2. Кредитного договору визначено цільове використання кредиту, а саме: проведення розрахунків по договору купівлі - продажу від 16.09.2008 року, що укладений між позичальником та [PERSON] , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; витрати позичальника пов`язанні з оформленням кредиту, оплата комісії за розрахунки в рамках комплексу Тарифних пакетів «Ласкаво просимо» в залежності від оформленого тарифного пакету. Цього ж дня, 16.09.2008 між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 482 п/99/2008-978, за яким він передав, а банк прийняв в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 46,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 482 п/99/2008-978 від 16.09.2008. Сторонами договору іпотеки визначено, що на момент укладення договору вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін складає 288897,00 грн. Договором іпотеки (п. 5.3) передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і у спосіб, вказаний позивачем - шляхом набуття права власності на предмет іпотеки; договір іпотеки містить відповідне застереження. За умовами договору іпотеки зверненню стягненню на предмет іпотеки обов`язково має передувати процедура направлення вимоги боржнику і іпотекодавцю. 09 вересня 2019 року вона, [PERSON] , уклала з ПАТ «КБ «Надра» договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, згідно якого купила право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №482п/99/2008-978 від 16.09.2008. Крім того, 09 вересня 2019 року також вона уклала з ПАТ «КБ «Надра» договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, згідно якого отримала право на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимог боржником. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 листопада 2019 року вбачається, що за фактом відступлення від ПАТ «КБ «Надра» на користь [PERSON] прав вимоги за договором іпотеки, укладеним з [PERSON] , зареєстровано зміни іпотекодержателя за вказаним договором іпотеки, і відповідно права позивача як іпотекодержателя за даним договором іпотеки зареєстровані у державному реєстрі іпотек 09 вересня 2019 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 листопада 2019 вбачається, що на майно накладено арешти, а саме: - постановою про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження № 39445923 від 19.08.2013, видавник Придніпровський ВДВС Черкаського МУЮ. Обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6937601; - постановою про арешт майна боржника № 41030404 від 29.06.2017, видавник Подільський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. Обтяження зареєстровано за № 21148098. У листопаді 2019 позивач звернула до суду із позовом про зняття арешту з майна. 26 листопада 2020 Черкаський апеляційний суд виніс постанову, якою звільнив з-під арешту нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та перебуває під арештом на підставі постанови про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження № 39445923 від 19.08.2013, видавник Придніпровський ВДВС Черкаського МУЮ, обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 6937601. Постанова вмотивована тим, що на стадії апеляційного провадження апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо залучення до участі в розгляді справи осіб, які не були залучені судом першої інстанції, колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині заявлених вимог щодо звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та перебуває під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника № 41030404 від 29.06.2017, видавник Подільський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 21148098, оскільки Подільський РВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) не залучено до розгляду справи, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Отже, у зв`язку із викладеними, позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та перебуває під арештом на підставі постанови про арешт майна боржника №41030404 від 29.06.2017, видавник Подільський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №21148098. Ухвалою судді від 25.01.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 26.01.2021 надано позивачу строк для усунення недоліків, а позовну заяву залишено без руху. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гудзь О.С. в судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та участі позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку надав заяву від 13.04.2021 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином неодноразово повідомлені про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Представник третьої особи Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином неодноразово повідомлені про дату, час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Суд, враховуючи думку сторони позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ КБ «Надра», правонаступником прав та обов`язків якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] 16.09.2008 було укладено кредитний договір №482п/99/2008-978, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у сумі 29809,69 євро на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Згідно до п.п. 1.2. кредитного договору визначено цільове використання кредиту, а саме: проведення розрахунків по договору купівлі - продажу від 16.09.2008, що укладений між позичальником та [PERSON] , згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; витрати позичальника пов`язанні з оформленням кредиту, оплата комісії за розрахунки в рамках комплексу Тарифних пакетів «Ласкаво просимо» в залежності від оформленого тарифного пакету. Одночасно з кредитним договором, в якості забезпечення виконання зобов`язань між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 482 п/99/2008-978 від 16.09.2008, за яким він передав, а банк прийняв в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 46,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Між тим, 09.09.2019 іпотекодержатель ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] уклали договір № 482п/99/2008-978 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, за яким згідно реєстру договорів відступаються права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 482п/99/2008-978 від 16.09.2008 та договором поруки. На час укладення договору заборгованість [PERSON] складала 182613,82 євро. Цього ж дня, 09.09.2019 також укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , згідно якого отримала право на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимог боржником. Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.12.2020 (№238327372) вбачається, що іпотекодавцем предмета іпотеки, що стане власністю у майбутньому, квартири [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] , а іпотекодержателем - [PERSON] . Крім того внесені записи про обтяження, а саме: № 6937601 (номер запису про обтяження) на підставі постанови Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження на все нерухоме майно № 39445923 від 19.08.2013; № 21148098 (номер запису про обтяження) на підставі постанови про арешт майна боржника № 41030404 від 29.06.2017, що видана Подільським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. 26 листопада 2020 Черкаський апеляційний суд виніс постанову, якою звільнив з-під арешту нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та перебуває під арештом на підставі постанови про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження № 39445923 від 19.08.2013, видавник Придніпровський ВДВС Черкаського МУЮ, обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 6937601. Отже, на даний час, як зазначає в позовні заяві позивач, оскільки накладення арешту на майно, на підставі постанови про арешт майна боржника № 41030404 від 29.06.2017, що видана Подільським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то таким арештом порушується її право, як іпотекодержателя, в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Як зазначено в п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту» у матеріалах справи залежно від предмета та підстави позову мають бути належним чином завірені копії акта опису та арешту, постанови про арешт коштів чи майна боржника, вироку, рішення суду або іншого органу, на виконання яких проводився опис і арешт, матеріали, що є в кримінальній справі щодо належності описаного майна і джерел коштів на його придбання, документи про право власності на майно, кредитні зобов`язання, реєстраційні посвідчення, паспорти та інші документи, що видаються на це майно. Крім того, в п. 11 вищезгаданої постанови роз`яснено, що при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 77, 78 ЦПК України). У разі виникнення у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, труднощів у витребуванні доказів суд з урахуванням положення частини п`ятої статті 12 ЦПК сприяє їм у цьому за наявності відповідного клопотання. У статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження) визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копію постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. [PERSON] звернулась до суду з цим позовом як іпотекодержатель нерухомого майна, на яке накладено арешт у межах виконавчих проваджень щодо примусового виконання виконавчих листів про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку". Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Оскільки сторони в іпотечному договорі передбачили позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, що відповідає вимогам статті 33 Закону України «Про іпотеку», то наявність арешту на спірне нерухоме майно порушує право позивача на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки в обраний нею спосіб - позасудовий. Отже, встановивши, що позивач на підставі договору іпотеки є іпотекодержателем квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності [PERSON] , позбавлена можливості здійснити звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку, оскільки постановою державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ від 29.06.2017 року в межах виконавчого провадження із виконання рішення про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості накладено арешт на все майно боржника, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для зняття арешту із нерухомого майна, який накладений постановою державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ від 29.06.2017, яке є предметом іпотеки, оскільки іпотекодержатель має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки і таке право підлягає захисту в тому числі і шляхом зняття арешту з предмету іпотеки, накладеного в забезпечення виконання вимог інших кредиторів, які не є іпотекодержателями. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved