Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

16 січня 2015 року [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] таємно викрав у неї грошові кошти в сумі 15000 гривень, вищезазначені кошти відповідач обернув у свою власність, а саме 13000 гривень він програв на гральних терміналах "Державного лото" та 13 жовтня 2014 року добровільно повернув їй 2000 гривень. Завдану їй майнову шкоду в сумі 13000 гривень [PERSON] добровільно не відшкодував у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої злочином. Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Внаслідок протиправної поведінки відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 13000 гривень, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із втратою свого майна. Прохала суд стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 13000 гривень, в відшкодування завданої моральної шкоди 13000 гривень, а також витрати, пов'язані з оформленням нотаріальної довіреності на представництво її інтересів в суді в розмірі 300 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Згідно до вищезазначеного вироку [PERSON] 12 жовтня 2014 року шляхом вільного доступу з квартири [ADDRESS] таємно викрав належні [PERSON] грошові кошти в сумі 15000 гривень. Викрадені кошти [PERSON] звернув у свою власність та розпорядився ними на власний розсуд, а саме 13000 гривень програв на гральних терміналах "Державного лото", 2000 гривень добровільно повернув [PERSON] 13 жовтня 2014 року. Частиною 7 статті 128 КПК України передбачено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана майну юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. У відповідність до ст.1167 ЦК України моральна, шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її заподіяла за наявності її вини. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином необхідно стягнути 13000 гривень. Обговорюючи розмір відшкодування позивачці моральної шкоди суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань [PERSON] від злочину, скоєного відповідачем 12 жовтня 2014 року, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на її користь 1500 гривень. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати. пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на оформлення нотаріальної довіреності на представництво інтересів позивача суд виходить з наступного: До матеріалів справи додано копію довіреності серії НАК 367749 від 09 грудня 2014 року, відповідно до якої [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником у судах всіх ланок з усіма правами, які надано законом позивачу, в тому числі з правом пред'явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмету позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення суду, одержання виконавчого листа та інше. Крім того, відповідно до ч.1 ст.38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. На підставі цієї довіреності інтереси позивача в суді представляв [PERSON], як представник. Відповідно до ч.1,2 ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги; така особа має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні; така особа допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Відповідно до п. 11 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 року, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником, і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в частині другій статті 56 ЦПК. При розгляді справи в суді першої інстанції позивач не заявляв клопотання про допуск [PERSON] до участі у справі у якості особи, яка йому надає правову допомогу. Отже, [PERSON], фактично приймав участь при розгляді цієї справи в якості представника, вартість послуг якого відповідно до чинного законодавства не можуть бути стягнені з другої сторони у справі. Крім того у відповідність до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial