Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

18 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що шлюб з відповідачем вона зареєструвала 07 жовтня 2006 року Виконкомом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №28. Від шлюбу сторони по справі мають трьох доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У шлюбі позивач та відповідач прожили доволі тривалий період, на даний час вони не проживають разом. Взаємоповага, любов та порозуміння перестали бути підгрунттям їхньої сім"ї, що і стало причиною припинення подружніх стосунків. Позивач вважає, що сім"я існує лише формально, оскільки вона з відповідачем разом не проживають, а подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Рішення про розлучення є обдуманим. Спору про місце проживання дітей не має. На теперішній час діти перебувають на повному утримані позивача, відповідач в добровільному порядку утримувати їх не бажає. Позивач прохає розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 18 лютого 2016 року і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягає, прохає розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою під розписку, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Звертаючи увагу, що відповідач не з'явився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, про що позивач не заперечувала. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Статтею 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так, 07 жовтня 2006 року сторони по справі зареєстрували шлюб Виконкомом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER].(а.с.7). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] сторони по справі мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].(а.с.8,9,10). З довідки №74 виданої Виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 16.02.2016 року вбачається, що позивач зареєстрована, але не проживає за адресою:[ADDRESS], проживає за адресою без реєстрації:[ADDRESS]. Діти проживають разом з матір"ю. (а.с.11). Відповідач, являючись батьком дітей зобов'язаний згідно ст. 180 СК України утримувати їх до досягнення ними повноліття, але матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Згідно ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, при визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає їх розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, не має інших утриманців, аліментів нікому не сплачує, а тому суд вважає що аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, є необхідним та достатнім розміром аліментів на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Отже, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів обгрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позивачем при звернені до суду з даним позовом був сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн., що передбачено для позовів про розірвання шлюбу, але в позові ставляться також вимоги про стягнення аліментів, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. за подання заяви про стягнення аліментів, оскільки за даною категорією справ позивач звільнена від оплати судового збору при пред'явленні позву до суду, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року.

Outcome: approved