Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

29.07.2014 року позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просили стягнути із НАСК "Оранта" на їхню користь 10700 грн. витрат на встановлення пам"ятника, крім 5155 грн., з виплатою яких погоджується НАСК "Оранта", а також по 50000 грн. кожному моральної шкоди та неустойку за затримку виплат, а також судові витрати. 08.12.2014 року позивачі подали уточнену позовну заяву, у якій просили стягнути із НАСК "Оранта" на їхню користь 10700 грн. витрат на встановлення пам'ятника, та 5155 грн., з виплатою яких погоджується НАСК "Оранта", по 50000 грн. кожному моральної шкоди та неустойку за затримку виплат, а також 50000 грн. на користь [PERSON], як особі, що на день страхового випадку була непрацездатною і знаходилась на утриманні померлого чоловіка [PERSON], та судові витрати. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 15.09.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21099, д/н [NUMBER], в якому знаходився їхній чоловік та батько [PERSON] та [PERSON], здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем Форд Сіера, д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті чого [PERSON] помер. [PERSON] теж помер. Таким чином відшкодувати збитки повинна НАСК «Оранта». У свою чергу, НАСК «Оранта» нарахувала страхове відшкодування у розмірі 5155,00 грн. Однак, вони не погоджуються з вказаною сумою страхового відшкодування, а тому звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою від 25.12.2014 року позовні вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на встановлення пам'ятника були залишені без розгляду за заявою позивачів. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] позовні вимоги позовні вимоги, окрім позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на встановлення пам'ятника, підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема зазначив, що вони визнають позовні вимоги в частині стягнення витрат на поховання у розмірі 5155 грн. та моральної шкоди у розмірі 12 мінімальних заробітних плат. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], представника позивачів [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, давши їм належну оцінку, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.09.2013 року близько 22 год. 35 хв. [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-21099, д/н [NUMBER], в якому знаходився їхній чоловік та батько [PERSON] та [PERSON], здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем Форд Сіера, д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], в результаті чого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] померли (а.с. 14). По даному факту ДТП було відкрите кримінальне провадження № 12013060010000267 від 16.09.2013 року та розпочато досудове розслідування за с. 3 ст. 286 КК України. Однак, у зв'язку із смертю підозрюваного [PERSON] дане кримінальне провадження було закрите, про що було винесено відповідну постанову (а.с. 20-23). Таким чином, позивачі у справі звернулися до НАСК «Оранта» про відшкодування збитків, отриманих внаслідок вищевказаного ДТП (а.с. 56). Відповідно до розрахунку розміру страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП розмір загальної шкоди становить 5155 грн. 00 коп. (а.с. 53). ДТП сталось під час дії полісу № АС/1337021 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між [PERSON] і ВАТ «НАСК «Оранта»(а.с. 57). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Пункт 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 27.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Ст. 27.2 цього ж закону передбачає, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 12, 18). В свою чергу, [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 13). Відповідно до ст. 27.3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про держаний бюджет на 2013 рік» розмір мінімальної заробітної плати становив 1147 грн. 00 коп. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути моральну шкоду з розрахунку: 12 мінімальних заробітних плат х 1147 грн.00 коп. = 13764 грн. 00 коп., що становить 13764/3=4588 грн. 00 коп.. Отже, кожному з позивачів суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі по 4588 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача витрат на поховання, то вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 27.4 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У відповідності до накладної та товарного чеку позивачі понесли витрати на поховання у сумі 5155 грн. 00 коп., факт чого не заперечує і відповідач та готовий їх відшкодувати (а.с. 53, 58), тому дана позовна вимога підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача страхового відшкодування як особі, яка перебувала на утриманні померлого судом встановлено наступне. [PERSON] до загибелі [PERSON] та на даний час є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується висновком МСЕК та пенсійним посвідченням (а.с. 11, 69). Ст. 27.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У свою чергу, відповдіно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті. Посилання представника відповідача на те, що у позивача відсутні докази на рахунок того, що вона перебувала на утриманні померлого і була непрацездатною і на підставі цього у задоволенні позову слід відмовити є безпідставними, так як вищевказана норма закону зазначає, що «відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання…» Отже, суд вважає, що оскільки [PERSON] на день страхового випадку являлася інвалідом та мала право на утримання від померлого чоловіка [PERSON] то її позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування як особі що перебувала на утриманні підлягають частковому задоволенню у розмірі 36 мінімальних заробітних плат, що становить 41292 грн. 00 коп. Крім цього в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial