Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

01 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без номеру від 29 січня 2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 січня 2013 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Своїм підписом у вказаній вище заявці відповідач підтвердила, що ознайомилась та погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Також вона погодилась з тим, що вказана заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між нею та банком договір про надання банківських послуг. На підставі вказаного договору [PERSON] отримала кредит у сумі 1400 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, свої зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 29 лютого 2016 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 17547,72 грн., яка складається з наступного: 1400 грн. заборгованість за кредитом; 11685,92 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3150 грн. - комісія, 1311,80 грн. - штраф, з яких 500 грн. - фіксована частина, 811,80 грн. процентна складова. В добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафу. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та судовий збір в сумі 1378 грн., сплачений ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" [PERSON] у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, причин свого неприбуття суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 5). Вказана анкета-заява є фактично договором, оскільки спрямована на встановлення цивільних прав та обов'язків сторін та відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Своїм підписом у вказаній вище заявці відповідач підтвердила, що ознайомилась та погодилась з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Також вона погодилась з тим, що вказана заява разом з памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаного договору банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого ліміту на кредитну картку за тарифним планом "Універсальна, 55 днів льготного періоду" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5-31). Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки та комісію на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більше ніж на 30 днів, позичальник сплачує банку фіксований штраф у розмірі 500 грн.+ 5% від ціни позову. Пунктом 1.1.7.12 Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку, який на день видачі кредитної картки становив 1400 грн. З наданого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" розрахунку вбачається, що станом на 29 лютого 2016 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 17547,72 грн., яка складається з наступного: 1400 грн. заборгованість за кредитом; 11685,92 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3150 грн. - комісія, 1311,80 грн. - штраф, з яких 500 грн. - фіксована частина, 811,80 грн. процентна складова (а.с. 4). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. На підставі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Факт порушення [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором б/н від 29 січня 2013 року, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Відповідач [PERSON] заперечення проти позову не надала, розрахунок позивача не спростувала. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved