Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

27.01.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Громадської ради доброчесності, Вищої кваліфікаційної комісії суддів про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , інформацію, поширену [INFO] на веб-сайті https://grd.gov.ua за посиланням: [INFO] , [INFO] за посиланням: [INFO] та інформацію розміщену на YouTube каналі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ( [INFO] ) у відеозаписах за посиланнями [INFO] , [INFO] , [INFO] щодо [PERSON] : «1. Аналізуючи досьє, стало відомо, що матір`ю Кандидата є [PERSON] , яка є начальницею юридичного відділу виконавчого комітету Стрийської міської ради. На сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виявлено декларації [PERSON] за 2016 та 2017 роки. У Громадської ради доброчесності виникли сумніви щодо вартості придбаних матір`ю Кандидатки двох квартир м. Львові, а саме: Вид об`єкта: Квартира Дата набуття права: 21.08.2014 Загальна площа (кв.м.): 64,6 Населений пункт: Львів /Львівська область / Україна /вказана вартість 65 508 гривень; Вид об`єкта: Квартира Дата набуття права: 21.08.2014 Загальна площа (кв.м.): 41,6 Населений пункт: Львів /Львівська область / Україна/вказана вартість 41 473 гривень; Щодо них Кандидатка пояснила: 26 грудня 2012 року мама уклала два договори про участь у Фонді фінансування будівництва виду А № 11/28/053 та №.11/28/054 (додано раніше) Вказане також підтверджується довідками № 11/11/053 та № 11/11/054 (додано раніше) та свідоцтвами № 1 та № 2 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А (додано раніше) Відповідно до вищевказаних документів, вартість квартири [ADDRESS] становила 65508 грн, які необхідно було сплатити наступним чином: перший внесок 55000 грн. та другий внесок 10508 грн., а вартість квартири [ADDRESS] грн, які необхідно було сплатити наступним чином: перший внесок 25500 грн. та другий внесок 15973 грн. Зазначена вартість обумовлена тим, що участь в інвестуванні будівництва розпочиналась задовго до початку будівництва будинку, тим, що вказане будівництво є нерухомістю "економ класу", а також тим, що будівництво завершувалось на стадії нульового циклу оздоблення квартир. Терміни здачі об`єкта неодноразово порушувались і 21 серпня 2014 року мама отримала свідоцтва про право власності серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на квартири [ADDRESS] , (додано раніше) Площі квартир, а також те що вказані квартири є суміжними підтверджується відповідними технічними паспортами (додано раніше). Після оформлення права власності в будинку тривалий час не було здійснено запуск газу, води та електрики, у зв 'язку з чим він був не придатним до проживання. Згодом, так як квартири були здані на стадії нульового циклу оздоблення квартир, мама розпочала ремонтні роботи. Також потребує додаткових пояснень походження коштів для купівлі зазначених квартир.» та відповідно «1.Суддя (кандидат на посаду судді) не пояснив переконливо джерела походження ліквідного майна, витрат, отриманих благ (його, членів сім 'ї чи близьких осіб) і/або легальні доходи, на думку розсудливого спостерігача, викликають сумніви щодо достатності для набуття такого майна, здійснення таких витрат, отримання благ. (підпункт 4.9 п. 4 Індикаторів визначення невідповідності суддів (кандидатів на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики, затвердженим рішенням Громадської ради доброчесності від 11.01.2019) Аналізуючи досьє, стало відомо, що матір`ю Кандидата є [PERSON] , яка є начальницею юридичного відділу виконавчого комітету Стрийської міської ради. На сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виявлено декларації [PERSON] за 2016 та 2017 роки. У Громадської ради доброчесності виникли сумніви щодо вартості придбаних матір`ю Кандидатки двох квартир м. Львові, а саме: Вид об`єкта: Квартира Дата набуття права: 21.08.2014 Загальна площа (кв.м.): 64,6 Населений пункт: Львів /Львівська область / Україна / вказана вартість 65 508 гривень; Вид об`єкта: Квартира Дата набуття права: 21.08.2014 Загальна площа (кв.м.): 41,6 Населений пункт: Львів / Львівська область / Україна / вказана вартість 41 473 гривень. Щодо них Кандидатка пояснила: 26 грудня 2012 року мама уклала два договори про участь у Фонді фінансування будівництва виду А № 11/28/053 та № 11/28/054 (додано раніше) Вказане також підтверджується довідками № 11/11/053 та № 11/11/054 (додано раніше) та свідоцтвами № 1 та № 2 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А (додано раніше) Відповідно до вищевказаних документів, вартість квартири [ADDRESS] становила 65508 грн, які необхідно було сплатити наступним чином: перший внесок 55000 грн. та другий внесок 10508 грн., а вартість квартири [ADDRESS] грн, які необхідно було сплатити наступним чином: перший внесок 25500 грн. та другий внесок 15973 грн. Зазначена вартість обумовлена тим, що участь в інвестуванні будівництва розпочиналась задовго до початку будівництва будинку, тим, що вказане будівництво є нерухомістю "економ класу", а також тим, що будівництво завершувалось на стадії нульового циклу оздоблення квартир. Терміни здачі об`єкта неодноразово порушувались і 21 серпня 2014 року мама отримала свідоцтва про право власності серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на квартири [ADDRESS] , (додано раніше) Площі квартир, а також те що вказані квартири є суміжними підтверджується відповідними технічними паспортами (додано раніше). Після оформлення права власності в будинку тривалий час не було здійснено запуск газу, води та електрики, у зв`язку з чим він був не придатним до проживання. Згодом, так як квартири були здані на стадії нульового циклу оздоблення квартир, мама розпочала ремонтні роботи. Також Кандидаткою був надісланий договір доручення (додаток 3), за яким матір Кандидатки укладала договір про виплату коштів Повіреному за надання ним послуг передбаченим договором, в розмірі 343 432 гривні за квартиру 64,5 кв.м. та 228 363 гривні за квартиру 41,6 кв.м. Предметом даного договору є укладення Повіреним від імені Довірителя (матері Кандидатки) договору про участь у ФББ (Фонді фінансового будівництва Будинку), представляти інтереси довірителя у відносинах з Управителем. Щодо вказаного вище Кандидатка пояснила наступне: Як зазначено в п. 1.1 цих договорів повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні юридичні дії: Укласти від імені довірителя Договір про участь у ФФБ з Управителем, за що повірений має право на плату в розмірі встановленому п.2.2 кожного з договорів. У зв 'язку з тим, що Договори про участь у Фонді фінансування будівництва моя мати укладала особисто, а не через повіреного, що підтверджується документами, які я надавала раніше, договори доручення від 26 грудня 2012 року щодо квартир [ADDRESS] не були реалізовані. Відповідно, гроші в сумі 571 795 грн. мати нікому не передавала. В суму 571 795 грн. мала входила вартість квартири з ремонтом "під ключ", підвалів, паркомісця, оплата послуг повіреного, встановлення охорони та інших послуг, однак, після підписання, цей договір виконаний не був, повірений на користь чи від імені матері жодних дій не вчиняв та жодних коштів, відповідно, не отримував. Однак, Громадській раді доброчесності видається сумнівний той факт, що даний договір існував та був підписаний, це в свою є підставо припустити, що на придбання вище вказаних квартир були витрачені значно більші кошти ніж це зазначено в декларації [PERSON] , а саме, близько 670 000 гривень. Додатково надаємо Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформацію, яка сама по собі не стала підставою для висновку, але потребує пояснення з боку Кандидатки». Позивач також просить суд зобов`язати Громадську раду доброчесності та Вищу кваліфікаційну комісію суддів України протягом 10 днів з моменту вступу рішення в законну силу спростувати зазначену позивачем недостовірну інформацію. Також просить зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України протягом 10 днів з моменту вступу рішення в законну силу спростувати недостовірну інформацію щодо [PERSON] , поширену на YouTube каналі Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Посилаючись на рішення Окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у справі № 640/6032/19, яким визнано протиправним і скасовано висновок про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений Громадської радою доброчесності від [INFO] та [INFO] в частині, яка стосується придбання її матір`ю [PERSON] квартир [ADDRESS] , за ціню більшою, ніж зазначено нею у деклараціях, позивачка вважає, що її доводи в обґрунтування поширення відповідачами інформації, яка не відповідає дійсності є доведеною. Вказує, що внаслідок дій відповідачів було порушено її особисті немайнові права, а тому остання вимушена звернутися до суду за захистом свої прав. Ухвалою суду від 31.01.2020 позовну заяву [PERSON] до Громадської ради доброчесності, Вищої кваліфікаційної комісії суддів про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 05.03.2020 позивач на виконання ухвали суду від 31.01.2020 надала заяву про усунення недоліків, в якій викладено всі обставини, які вказані в позовній заяві від 27.01.2020 з уточненнями, доповненнями та усуненням недоліків. Ухвалою суду від 10.03.2020 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Громадської ради доброчесності, Вищої кваліфікаційної комісії суддів про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації Ухвалою суду від 01.06.2020 призначено справу до розгляду у судовому засіданні з повідомленням сторін у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. М.Кривоноса, 25, каб. 27 на 31.07.2020 на 12 год. 00 хв. 02.07.2020 Вища кваліфікаційна комісія суддів України звернулася до суду з заявою, в якій наголошується, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України позбавлена можливості виконати вимоги ухвал суду, зокрема надати відповідні заяви по суті справи та забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника. 31.07.2020 у відкритому судовому засіданні ухвалено відкладення розгляду справи на 03.12.2020 на 11 год. 00 хв. 03.12.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задвоольнити. Відповідачі у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Вислухавши думку представника позивача, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та у відсутності відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що донька позивача - [PERSON] брала участь у конкурсі на зайняття вакантної посади судді Верховного Суду, який був оголошений Вищою кваліфікаційною комісією суддів України 02.08.2018. Під час участі [PERSON] у згаданому конкурсі до Верховного Суду [INFO] та [INFO] Громадською радою доброчесності затверджено висновок про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики. Як вбачається з матеріалів справи, в указаних висновках, поміж іншого, вказувалося про наявність інформації щодо придбання [PERSON] , тобто матір`ю кандидатки [PERSON] , нерухомого майна щодо вартості яких, у ГРД виникли сумніви щодо походження коштів для купівлі зазначених квартир. Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, вказані вище висновки були розміщені в мережі інтернет, зокрема, [INFO] на веб-сайті [INFO] розміщено інформацію відносно [PERSON] наступного змісту: «1. Аналізуючи досьє, стало відомо, що матір`ю Кандидата є [PERSON] , яка є начальницею юридичного відділу виконавчого комітету Стрийської міської ради. На сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виявлено декларації [PERSON] за 2016 та 2017 роки. У Громадської ради доброчесності виникли сумніви щодо вартості придбаних матір`ю Кандидатки двох квартир м. Львові, а саме: Вид об`єкта: Квартира Дата набуття права: 21.08.2014 Загальна площа (кв.м.): 64,6 Населений пункт: Львів /Львівська область / Україна /вказана вартість 65 508 гривень; Вид об`єкта: Квартира Дата набуття права: 21.08.2014 Загальна площа (кв.м.): 41,6 Населений пункт: Львів /Львівська область / Україна/вказана вартість 41 473 гривень; Щодо них Кандидатка пояснила: 26 грудня 2012 року мама уклала два договори про участь у Фонді фінансування будівництва виду А № 11/28/053 та №.11/28/054 (додано раніше) Вказане також підтверджується довідками № 11/11/053 та № 11/11/054 (додано раніше) та свідоцтвами № 1 та № 2 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А (додано раніше) Відповідно до вищевказаних документів, вартість квартири [ADDRESS] становила 65508 грн, які необхідно було сплатити наступним чином: перший внесок 55000 грн. та другий внесок 10508 грн., а вартість квартири [ADDRESS] грн, які необхідно було сплатити наступним чином: перший внесок 25500 грн. та другий внесок 15973 грн. Зазначена вартість обумовлена тим, що участь в інвестуванні будівництва розпочиналась задовго до початку будівництва будинку, тим, що вказане будівництво є нерухомістю "економ класу", а також тим, що будівництво завершувалось на стадії нульового циклу оздоблення квартир. Терміни здачі об`єкта неодноразово порушувались і 21 серпня 2014 року мама отримала свідоцтва про право власності серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на квартири [ADDRESS] , (додано раніше) Площі квартир, а також те що вказані квартири є суміжними підтверджується відповідними технічними паспортами (додано раніше). Після оформлення права власності в будинку тривалий час не було здійснено запуск газу, води та електрики, у зв 'язку з чим він був не придатним до проживання. Згодом, так як квартири були здані на стадії нульового циклу оздоблення квартир, мама розпочала ремонтні роботи. Також потребує додаткових пояснень походження коштів для купівлі зазначених квартир.» Крім того, [INFO] за посиланням [INFO] розміщено інформацію та відео за посиланням [INFO] , [INFO] та [INFO] відносно [PERSON] : «1.Суддя (кандидат на посаду судді) не пояснив переконливо джерела походження ліквідного майна, витрат, отриманих благ (його, членів сім 'ї чи близьких осіб) і/або легальні доходи, на думку розсудливого спостерігача, викликають сумніви щодо достатності для набуття такого майна, здійснення таких витрат, отримання благ. (підпункт 4.9 п. 4 Індикаторів визначення невідповідності суддів (кандидатів на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики, затвердженим рішенням Громадської ради доброчесності від 11.01.2019) Аналізуючи досьє, стало відомо, що матір`ю Кандидата є [PERSON] , яка є начальницею юридичного відділу виконавчого комітету Стрийської міської ради. На сайті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виявлено декларації [PERSON] за 2016 та 2017 роки. У Громадської ради доброчесності виникли сумніви щодо вартості придбаних матір`ю Кандидатки двох квартир м. Львові, а саме: Вид об`єкта: Квартира Дата набуття права: 21.08.2014 Загальна площа (кв.м.): 64,6 Населений пункт: Львів /Львівська область / Україна / вказана вартість 65 508 гривень; Вид об`єкта: Квартира Дата набуття права: 21.08.2014 Загальна площа (кв.м.): 41,6 Населений пункт: Львів / Львівська область / Україна / вказана вартість 41 473 гривень. Щодо них Кандидатка пояснила: 26 грудня 2012 року мама уклала два договори про участь у Фонді фінансування будівництва виду А № 11/28/053 та № 11/28/054 (додано раніше) Вказане також підтверджується довідками № 11/11/053 та № 11/11/054 (додано раніше) та свідоцтвами № 1 та № 2 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А (додано раніше) Відповідно до вищевказаних документів, вартість квартири [ADDRESS] становила 65508 грн, які необхідно було сплатити наступним чином: перший внесок 55000 грн. та другий внесок 10508 грн., а вартість квартири [ADDRESS] грн, які необхідно було сплатити наступним чином: перший внесок 25500 грн. та другий внесок 15973 грн. Зазначена вартість обумовлена тим, що участь в інвестуванні будівництва розпочиналась задовго до початку будівництва будинку, тим, що вказане будівництво є нерухомістю "економ класу", а також тим, що будівництво завершувалось на стадії нульового циклу оздоблення квартир. Терміни здачі об`єкта неодноразово порушувались і 21 серпня 2014 року мама отримала свідоцтва про право власності серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на квартири [ADDRESS] , (додано раніше) Площі квартир, а також те що вказані квартири є суміжними підтверджується відповідними технічними паспортами (додано раніше). Після оформлення права власності в будинку тривалий час не було здійснено запуск газу, води та електрики, у зв`язку з чим він був не придатним до проживання. Згодом, так як квартири були здані на стадії нульового циклу оздоблення квартир, мама розпочала ремонтні роботи. Також Кандидаткою був надісланий договір доручення (додаток 3), за яким матір Кандидатки укладала договір про виплату коштів Повіреному за надання ним послуг передбаченим договором, в розмірі 343 432 гривні за квартиру 64,5 кв.м. та 228 363 гривні за квартиру 41,6 кв.м. Предметом даного договору є укладення Повіреним від імені Довірителя (матері Кандидатки) договору про участь у ФББ (Фонді фінансового будівництва Будинку), представляти інтереси довірителя у відносинах з Управителем. Щодо вказаного вище Кандидатка пояснила наступне: Як зазначено в п. 1.1 цих договорів повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні юридичні дії: Укласти від імені довірителя Договір про участь у ФФБ з Управителем, за що повірений має право на плату в розмірі встановленому п.2.2 кожного з договорів. У зв 'язку з тим, що Договори про участь у Фонді фінансування будівництва моя мати укладала особисто, а не через повіреного, що підтверджується документами, які я надавала раніше, договори доручення від 26 грудня 2012 року щодо квартир [ADDRESS] не були реалізовані. Відповідно, гроші в сумі 571 795 грн. мати нікому не передавала. В суму 571 795 грн. мала входила вартість квартири з ремонтом "під ключ", підвалів, паркомісця, оплата послуг повіреного, встановлення охорони та інших послуг, однак, після підписання, цей договір виконаний не був, повірений на користь чи від імені матері жодних дій не вчиняв та жодних коштів, відповідно, не отримував. Однак, Громадській раді доброчесності видається сумнівний той факт, що даний договір існував та був підписаний, це в свою є підставо припустити, що на придбання вище вказаних квартир були витрачені значно більші кошти ніж це зазначено в декларації [PERSON] , а саме, близько 670 000 гривень. Додатково надаємо Вищій кваліфікаційній комісії суддів України інформацію, яка сама по собі не стала підставою для висновку, але потребує пояснення з боку Кандидатки.» Таким чином, відповідно до викладених обставин поширення спірної інформації відбулось шляхом її розміщення за посиланнями [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] та [INFO] , які були протягом певного часу відкритими для перегляду та доступні для необмеженого кола осіб. Надані позивачем докази поширення зазначеної інформації містяться в матеріалах справи та є належними та допустимими. Позивачка вважає, що її доводи в обґрунтування поширення відповідачами інформація відносно [PERSON] , як такої, що не відповідає дійсності є доведеною, враховуючи рішення Окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у справі № 640/6032/19, у зв`язку з чим просить визнати вказану вище інформацію недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Аналізуючи матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особис Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, як зазначається у ст. 34 Конституції України. На вимогу ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Так, захист честі, гідності і ділової репутації - право громадянина та юридичної особи вимагати через суд спростування недостовірної інформації (відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво), яка принижує їхню честь, гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди їхнім інтересам. Відповідно до ч.1 ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими гл.3 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до ст.ст.297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти, зокрема,: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. З матеріалів справи вбачається, що не погоджуючись із діями Громадської ради доброчесності щодо збирання, використання та зберігання стосовно [PERSON] інформації, зокрема, в частині, яка стосується її матері [PERSON] , а також з висновком від [INFO] про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики та з рішенням Громадської ради доброчесності від 01.04.2019 про відмову скасувати цей висновок, [PERSON] звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва, в якому просила: - визнати протиправними дії Громадської ради доброчесності щодо збирання, використання та зберігання у висновках Громадської ради доброчесності про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики, затверджених Громадською радою доброчесності [INFO] та [INFO], інформації, яка стосується [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати висновок про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики (нова реакція з урахуванням пояснень кандидата), який затверджено Громадською радою доброчесності [INFO]; - визнати протиправним та скасувати рішення Громадської ради доброчесності про відмову [PERSON] у скасуванні висновку про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики (нова редакція з урахуванням пояснень кандидата), затверджене Громадською радою доброчесності 01.04.2019. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2019 позов [PERSON] було задовлено частково. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020 позов [PERSON] задоволено повністю. Відповідно до даної постанови визнано протиправними дії Громадської ради доброчесності щодо збирання, використання та зберігання нею у висновках Громадської ради доброчесності від [INFO] та [INFO] про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики інформації, яка стосується її матері [PERSON] . Визнано протиправним і скасувано висновок про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики (нова редакція з урахуванням поясненькандидатки), який затверджений Громадською радою доброчесності [INFO]. Визнано протиправним і скасувано рішення Громадської ради доброчесності про відмову [PERSON] у скасуванні висновку про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики (нова редакція з урахуванням поясненькандидатки ) , затверджене Громадською радою доброчесності 01.04.2019. Як вбачається зі змісту вказаної вище постанови суду першої інстанції, складаючи висновки про невідповідність кандидата на посаду судді Верховного Суду [PERSON] , відповідач-1, окрім інформації про кандидатку [PERSON] , також збирав інформацію й стосовно її матері [PERSON] , тобто позивача у даній справі. Задовольняючи позов у адміністративній справі [PERSON] , суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що з наведених законодавчих приписів не вбачається наявності у ГРД повноважень збирати інформацію про членів сім`ї судді та її родичів з метою відображення у висновку про відповідність/невідповідність судді/кандидата на посаді судді критеріям доброчесності та професійної етики. Водночас, ГРД під час складання своїх рішень, не повинна перебирати на себе компетенцію інших органів влади в частині встановлення фактів, що згідно норм чинного законодавства України прямо не належать до компетенції ГРД, а віднесені до компетенції інших органів держави, зокрема, наводити висновки щодо достатності підстав вважати встановленими відповідні обставини, у разі відсутності рішення такого компетентного органу, прийнятого у визначеному чинним законодавством України порядку. Оцінюючи докази, судом першої інстанції також встановлено, що згідно з висновком Головного управління ДФС у Львівській області від 22.09.2015 №7477/10/13 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень [PERSON] , яка працює на посаді начальника юридичного відділу виконавчого комітету Стрийської міської ради, та підтвердних документів встановлено, що [PERSON] у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік (у 2014 році вона набула право власності на квартири [ADDRESS] ) вказала достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) нею за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права). У висновку Головного управління ДФС у Львівській області від 22.09.2015 №7477/10/13 також відображено, що вартість майна (майнових прав) [PERSON] , вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого (набутих) [PERSON] за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані [PERSON] із законних джерел. Приймаючи доводи позивача про необґрунтованість оскаржуваного висновку відповідача-1, суд встановив, що оскаржуваний висновок ГРД в частині придбання матір`ю позивача квартир за ціною, значно вищою, ніж вказана нею в декларації, ґрунтується виключно на припущеннях відповідача, не підтверджених відповідними доказами, а отже є необґрунтованим, а тому в цій частині є протиправним і підлягає скасуванню судом. Відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України вказані вище обставини не підлягають доказуванню у даній справі. Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. При цьому недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною необхідно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Разом з тим, одним із основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. Відповідно до правової позиції щодо різниці між поняттями «оціночне судження» та «факти», ЄСПЛ виходить з того, що правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування та реальність яких можна довести на відміну від оціночних суджень. Суд погоджується з доводами позивача в частині того, що аналіз поширеної інформація містить певні твердження відносно позивача щодо сумнівності законності джерел доходу та вартості придбаного нею майна. Тобто, спірна поширена інформація в цій частині не може бути розцінена як оціночні судження, оскільки стосується певних та об`єктивних даних відносно придбаного позивачем майна, які можливо перевірити, тобто, є констатацією фактів, які можуть і мають бути доведені належними доказами, носить конкретний, а не абстрактний характер з посиланням на перевірені джерела та певні документи. Факт - це завжди подія, обставина, яка мала місце і яку можна підтвердити відповідними доказами. Також така інформація є неправдивою, оскільки відповідно до висновку Стрийкої ОДПІ ГУДФС у Львівській області від 22.09.2015 № 7477/10/13-11-17-04 встановлено, що вартість майна вказаного у декларації [PERSON] про доходи за 2014 рік, набутого за час перебування на посаді начальника юридичного відділу виконавчого комітету міської ради відповідає наявній інформації про доходи, отримані із законних джерел. Таким чином, вартість придбаних [PERSON] квартир відповідає податковій інформації про її доходи із законних джерел та є достовірною. Таким чином, підстав стверджувати, що викладені відповідачем-1 факти є оціночними судженнями, немає. У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями та одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним (ст. 270 ЦК України). Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. З позиції правової природи, право на захист честі, гідності та ділової репутації є частиною права на повагу до приватного життя, а підстави захисту такого права виникають, як правило, на стику взаємодії права (свободи) на вираження (думки) та права на повагу до приватного життя. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ділова репутація входить до обсягу прав, гарантованих статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п. 52 рішення у справі «Frisk and Jensen проти Данії»). Виходячи з аналізу національного та міжнародного законодавства, позивач повинен довести не тільки факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Так, представник позивача посилався, що протиправними діями відповідачів, а саме намаганням викликати негативну оцінку майнового стану позивача та джерел їх походження, в очах суспільства, дискредитувати її як особистість та посадову особу, завдали втрати немайнового характеру у виді негативних наслідків. Стверджував, що після розповсюдження відповідачами серед широкого кола осіб вищезазначеної інформації позивачу довелось вчиняти конкретні дії, спрямовані на відновлення та захист своїх порушених прав, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між негативними наслідками та протиправним діянням відповідачів. Однак, в чому саме полягало порушення права, тобто, що поширена інформація або завдала шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача, або перешкоджала їй повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, сторона позивача, окрім загального посилання на визначення такого права, конкретно не сформулювала та доказів на підтвердження таких обставин не надала, настання негативних наслідків не довела. Як вбачається з матеріалів справи, висновок Громадської ради доброчесності від [INFO] та [INFO] про невідповідність кандидатки на посаду судді Верховного Суду [PERSON] критеріям доброчесності та професійної етики, в частині , яка стосується придбання її матір`ю [PERSON] квартир [ADDRESS] , за ціню, ніж зазначено нею у деклараціях визнано протиправним та скасовано. Вказане рішення набрало чинності відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2020. Отже, суд вважає, що позивач таким чином отримав достатню сатисфакцію, а відомості про те, що його реноме в суспільстві змінилось, відсутні. Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене вище, суд вважає, що позивач не надала доказів того, що спірна інформація порушує особисті немайнові права позивача, завдають шкоди відповідним особистим немайновим благам останньої, або перешкоджають позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, а відтак юридичний склад правопорушення, який би давав підстави для задоволення позову в частині захисту честі та гідності, відсутній. За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Outcome: dismissed