Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

В березні 2014 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ "Приватбанк") звернулося до суду з позовом до Корабельного відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі Корабельний Відділ ДВС ММУЮ) про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування вимог зазначали, що 21.08.2007 р. між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав позичальнику 52965,00 доларів США кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань по кредиту, згідно договору іпотеки від 21.08.2007 р. [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Оскільки зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконувались, Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2012 р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки. 10.10.2012 року постановою державного виконавця Корабельного ВДВС на користь ПАТ «УкрСиббанк» було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження в тому числі і на іпотечне майно - квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що на даний час Банк не може скористатись своїм правом іпотекодержателя та звернути стягнення на предмет іпотеки, позивач просив зняти арешт з квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача Корабельного відділу ДВС ММУЮ у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. Треті особи -[PERSON], та представник ПАТ "УкрСиббанк" у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав позичальнику 52965,00 доларів США кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань по кредиту, згідно договору іпотеки від 21.08.2007 р., [PERSON] передав в іпотеку ПАТ КБ «Приват Банк» квартиру [ADDRESS]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.05.2012 р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS]. 10.10.2012 року постановою державного виконавця Корабельного ВДВС на користь ПАТ «УкрСиббанк» було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження в тому числі і на іпотечне майно - квартиру [ADDRESS]. Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 18.10.2012 року було внесено відповідний запис про обтяження, реєстраційний номер № 38342677. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про іпотеку» взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Згідно ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено - у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержаталь має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», раніше зареєстроване обтяження має вищий пріоритет для задоволення вимог за рахунок реалізації предмета обтяження перед іншими кредиторами з нижчим пріоритетом. У відповідності до ст. 23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Згідно ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Суд вважає, що арешт, накладений державним виконавцем зокрема на іпотечне майно [PERSON], порушує права іпотекодержателя ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому підлягає скасуванню. Виконавча служба накладенням арешту на нерухоме майно [PERSON], що перебуває у іпотеці, порушує права позивача, оскільки арешт майна [PERSON] не дозволяє ПАТ КБ «Приват Банк» використати засоби захисту своїх прав, передбачених Законом України «Про іпотеку». Крім того, відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, встановлено обов'язок державного виконавця направити копію постанови про зняття арешту з майна боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Outcome: approved