Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , як спадкоємця після смерті [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 29.03.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 22000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а отже вважається такою, що прийняла спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. 03.06.2018 року позивачем було направлено відповідачу лист-претензію щодо сплати заборгованості за кредитним договором, однак жодних дій відповідачем вчинено не було. В зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, яка станом на день смерті позичальника становить 10534,81 грн. З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 02.10.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу її право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін відповідач, відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті "Укрпошти", отримала 27.10.2018 року. У встановлений судом строк представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позовних вимог, зазначила, що відповідач не є спадкоємцем після смерті [PERSON] Зазначила також, що позивачем пропущені строки пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідно до інформації яка міститься на офіційному сайті "Укрпошти", відзив позивачем було отримано 10.11.2018 року. 23.11.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, яка не приймається судом до уваги, оскільки подана поза межами строку, встановленого судом для подання відповіді на відзив. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог і заперечень за позовом, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 29.03.2011 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (відповідно до листа №Е.65.0.0.0/3-365676 від 07.07.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на АТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] був укладений договір у виді договору приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів Банку", які розміщені на сайті www.privatbank.ua та які разом із заявою становлять Договір про надання банківських послуг відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 22000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер. Станом на день смерті боржника заборгованість за кредитним договором, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 10534,81 грн. 24.01.2017 року позивачем як кредитором померлого [PERSON] до Кодимської районної державної нотаріальної контори була направлена претензія щодо включення кредиторської вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу. Одночасно позивач просив повідомити банк чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, а також повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком. Крім того, просив надіслати на адресу кредитора інформацію стосовно звернення із заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника. Згідно відповіді Кодимської районної державної нотаріальної контори №139/01-16 від 23.02.2017 року спадкоємці після смерті [PERSON] не звертались, спадкова справа не заводилась. 12.05.2018 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу [PERSON] направлено лист-претензію, якою банк пред`явив останній свої вимоги про стягнення заборгованості. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ст.ст.1268, 1269 ЦК України. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зазначені вище норми підлягали б застосуванню за умови, що відповідач є спадкоємцем боржника. Однак, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Кодимського районного нотаріального округу Бабушкіною О.В. була заведена спадкова справа за №63/2016. Згідно матеріалів цієї спадкової справи [PERSON] відмовилась від належної їй спадщини за законом на користь дочки померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак станом на 20.02.2019 року із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом не зверталась. Положеннями ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Беручи до уваги, що протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, спадкоємець [PERSON]. після смерті [PERSON] подала до приватного нотаріуса Кодимського районного нотаріального округу заяву про відмову від прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed