Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про виділення в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, в якому зазначила, що з 25.07.2003 року по 11.06.2010 року вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. У 2003 році за спільні кошти сім'ї було придбано квартиру [ADDRESS]. У відповідності до рішення апеляційного суду Житомирської області від 26.03.2012 року, визнано удаваним договір дарування 34/100 часток житлового будинку [ADDRESS], що відбувся між [PERSON] та [PERSON], а також визнано, що фактично між [PERSON] та [PERSON] відбувся договір купівлі-продажу 34/100 часток житлового будинку [ADDRESS]. Тобто вважає, що цим рішенням визнано право спільної сумісної власності на спірну квартиру в будинку [ADDRESS]. Оскільки шлюб між ними розірвано, то відповідно до ч.1 ст.68 Сімейного кодексу України - "…розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу." З моменту придбання домоволодіння вона користувалась зазначеним майном спільно з відповідачем, але вже деякий час вона не мешкає у вищевказаному домоволодінні, оскільки відповідач своєю поведінкою змусив її залишити будинок. Тому вона вимушена звернутися за захистом своїх порушених прав до суду з даним позовом. Просила суд розділити між нею та відповідачем майно в натурі, що є спільною сумісною власністю, а саме по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] вимоги позову підтримали, які просили задовольнити. Вони просили суд розділити між позивачкою та відповідачем квартиру [ADDRESS], виділивши позивачці в натурі 1/2 частку спірної квартири у будинку по 1 варіанту експертного висновку, як співвласнику № 1, а іншу 1/2 частку спірної квартири у будинку по 1 варіанту експертного висновку, виділити відповідачу, як співвласнику № 2. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову та не погодилися на такий варіант розподілу, як зазначили у судовому засіданні позивачка та її представник, оскільки частки між співвласниками будуть не рівними, що суперечитиме чинному законодавству. Крім того вважають, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки при поділі майна повинна бути обов'язкова згода одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. В разі все ж таки розподілу спірної квартири, вони просили суд провести розподіл квартири у будинку по 3 варіанту експертного висновку. Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами даної цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.05.2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Даний шлюб між ними розірвано на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.06.2010 року. Також судом встановлено, що в період спільного проживання сторони придбали квартиру [ADDRESS], відповідно до рішення апеляційного суду Житомирської області від 26.03.2012 року, яким визнано удаваним договір дарування 34/100 часток житлового будинку [ADDRESS], що відбувся між [PERSON] та [PERSON], а також визнано, що фактично між [PERSON] та [PERSON] відбувся договір купівлі-продажу 34/100 часток житлового будинку [ADDRESS]. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про добровільний розподіл спірного домоволодіння та про це позивачка заявила даний позов, тому суд вважає, що слід розділити між сторонами майно в натурі, що є спільною сумісною власністю, зокрема виділивши у власність кожному по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Суд вважає, що при вирішенні даної цивільної справи слід виходити з того, що спірне домоволодіння було придбане сторонами за спільні кошти та під час перебування в зареєстрованому і фактичному шлюбі, від якого сторони мають сина - [PERSON]. Тому суд при виборі варіантів розподілу та визначення співвласника спірного будинку віддає перевагу побажанням позивачки, яка являється жінкою та матір'ю спільного сина сторін. Також позивачка ініціювала як проведення експертизи так і сам розподіл даного домоволодіння та оплачувала за все кошти, тоді як відповідач взагалі в жодне судове засідання не з'являвся, а його представники не виконували жодних дій щодо розподілу. Відповідач також не надав суду жодного переконливого доказу про те, що саме по варіанту № 3 експертного висновку буде самим вірним розподіл спірного домоволодіння. Вирішуючи дану справу, суд виходив з того, що відповідно до ст.71 Сімейного кодексу України - "Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення." Суд вважає, що позов є обґрунтованим, однак при розподілі спірного домоволодіння вважає самим вірним розподілом спірної квартири відповідно до варіанту № 4 висновку експерта № 528/04.14 від 09.04.2014 року, виконаного СПД [PERSON] Цим буде визначено майже рівні частки та відступлення від частки іншого співвласника буде невеликим. Що ж до заперечення представників відповідача проти задоволення позову, оскільки позивачкою не внесена відповідна грошова сума на депозитний рахунок суду, то суд вважає це не суттєвим, адже у розподілі домоволодіння зацікавлена позивачка, яка разом зі своїм представником заявила в судовому засідання, що усі суми, які вона повинна сплатити відповідачеві, вона готова їх сплатити відразу після набрання чинності рішення суду. Основні обладнання та переобладнання в домоволодінні суд покладає на відповідача, оскільки він є чоловіком та має більше на це можливості. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України - "Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено." Отже судові витрати, понесені позивачкою при вирішенні даного спору, суд вважає треба розділити порівну, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки 1750 грн. за оплату половину вартості експертизи (3500 грн. на а.с.36) та 340 грн. за оплату половини сплаченого судового збору (679 грн. 74 коп. на а.с.1, 70).

Outcome: partial