Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" ( далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, свої вимоги мотивує тим, що 18.07.2008 року між [PERSON] ( далі по тексту - Відповідач 1) та позивачем був укладений договір №KIO0GA0000000007 відповідно до якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 41720,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2013 року. Відповідач за вказаним договором свої зобов'язання не виконав. Станом на 06.08.2013 року має заборгованість в розмірі 161281,05 грн., яка складається з: 41018,76 грн. - заборгованість за кредитом; 24753,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4991,84 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 82598,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 7668,15 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18.07.2008 року між банком та Відповідачем1 укладено договір іпотеки №KIO0GA0000000007. Згідно з договором іпотеки №KIO0GA0000000007 від 18.07.2008 року відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 37,90 м2, житловою площею 17, 40 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 80 000, 00 грн. Просить звернути стягнення на: квартиру загальною площею 37,90 м2, житловою площею 17, 40 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №KIO0GA0000000007 від 18.07.2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідачів, які зареєстровані у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS]зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав в судовому засіданні пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві та просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись за місцем реєстрації та в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України (зі змінами і доповненнями) були повідомлені належним чином. Третя особа, Обухівський районний відділ ДМС України в Київській області, в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність їхнього представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності Відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник Позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та доведено матеріалами справи, що 18.07.2008 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір №KIO0GA0000000007 відповідно до якого, Відповідач 1 отримав кредит у розмірі 41720,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2013 року (а.с. 15-19). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 2.2 кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит в сумі, вказаній в договорі, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строках та на умовах, що визначені цим договором. Борг відповідача станом на 06.08.2013 року становить суму 161281,05 грн., яка складається з: 41018,76 грн. - заборгованість за кредитом; 24753,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4991,84 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 82598,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 7668,15 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №KIO0GA0000000007 від 18.07.2008 року (а.с. 8-11). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18.07.2008 року між банком та Відповідачем 1 укладено договір іпотеки №KIO0GA0000000007. Згідно з договором іпотеки №KIO0GA0000000007 від 18.07.2008 року відповідач 1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 37,90 м2, житловою площею 17, 40 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу за реєстрованого в реєстрі за № 3699 від 15.05.2008 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 80 000, 00 грн. (а.с. 23-25). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель справі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Як встановлено в судовому засіданні та доведено матеріалами справи, позивачем 11.06.2013 року було направлено на адресу відповідача1 листа-вимогу №30.1.0.0/2-427 з вимогою погасити заборгованість по кредитному договору №KIO0GA0000000007 від 18.07.2008 року або добровільно звільнити предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 37,90 м2, житловою площею 17, 40 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач1 ухиляється від виконання взятих на себе за договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Довідки «Міський житловий центр» №13 від 08.01.2014 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 51). У частинах 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» законодавець установлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. У п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. При цьому пред'явлення позову не є пред'явленням вимоги відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку", оскільки на момент звернення ПАТ КБ "ПриватБанк" до суду із позовом про виселення, його права повинні бути порушені відповідачем шляхом невиконання вимоги про звільнення житлового приміщення. Наявність письмової вимоги про звільнення житлового приміщення є обов'язковою умовою при задоволенні позову про виселення із іпотечного житла. Тобто, при вирішенні позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати те, що виселення мешканців житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом, зокрема при вирішенні цього питання слід чітко враховувати вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», якими встановлено певний порядок дій іпотекодержателя ( банку). При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, а саме: у разі, якщо мешканці не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем 1 письмової вимоги про добровільне звільнення квартири, яка є предметом іпотеки. Не можна погодитися з доводами позивача про направлення відповідачу1 письмової вимоги про добровільне виселення, що підтверджується реєстром поштових відправлень, оскільки зазначений доказ не підтверджує вручення письмової вимоги іпотекодержателя. Враховуючи вищезеначене суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про виселення осіб зареєстрованих в квартирі відповідачів, яка є предметом іпотеки і на яку судом звернено стягнення та в задоволенні вимоги про зняття відповідачів з реєстрації. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору сплаченого Позивачем під час подачі позову підлягають до задоволення пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1612,81 грн., згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial