Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування, посилаючись на те, що 24 жовтня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Одеська область Іванівський район с.Баланини вул.Польова,35; земельної ділянки розміром 0,2500 га відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 5121881200:06:001:0097 за адресою місцезнаходження будинку; земельної ділянки розміром 0,4300 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5121881200:06:001:0098 за адресою місцезнаходження будинку. Позивачка є спадкоємицею на зазначене майно на підставі заповіту, спадщину вона прийняла, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 09.03.2017 року державним нотаріусом згідно з яким оформила спадкові права щодо житлового будинку. Щодо оформлення земельних ділянок то позивачка, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутня державна реєстрації права власності на земельні ділянки. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву про слухання справи у її відсутність, заяви, клопотання відсутні, на позовних вимогах наполягала. Згідно змінених позовних вимог просила суд визнати за нею право на завершення приватизації і на реєстрацію права власності на її ім'я земельних ділянок. Представник відповідача надав заяву про визнання позову та відсутність заперечень, про слухання справи у їх відсутність. Суд, забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному зясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами та дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, ст. 11 ЦПК України, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи, що представник відповідача позов визнав, приходить до висновку, про задоволення позову виходячи з наступного. Судом на підставі поданих документів встановлено такі обставини. 24 жовтня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивачка є спадкоємицею по заповіту, що підтверджується його копією. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Одеська область Іванівський район с.Баланини вул.Польова, 35; земельної ділянки розміром 0,2500 га відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 5121881200:06:001:0097 за адресою місцезнаходження будинку; земельної ділянки розміром 0,4300 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5121881200:06:001:0098 за адресою місцезнаходження будинку. Позивачка спадщину прийняла в установленому законом порядку та на частину спадкового майна у вигляді житлового будинку отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи. На спадкове майно у вигляді земельної ділянки розміром 0,2500 га відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 5121881200:06:001:0097 за адресою місцезнаходження будинку; земельної ділянки розміром 0,4300 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5121881200:06:001:0098 за адресою місцезнаходження будинку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може оскільки відсутня державна реєстрація права власності вищезазначеного майна на ім'я спадкодавиці, про що нотаріусом постановлено постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій. Як вбачається із поданих суду документів відповідно до рішення № 90633 сесії Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області затверджений проект землеустрою та передано [PERSON] безоплатно у власність земельні ділянки із земель комунальної власності Бузинівської сільської ради кадастровий номер 5121881200:06:001:0097 0,250 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка та кадастровий номер 5121881200:06:001:0098 - 0,4300 га цільове призначення для ведення особистого мелянського господарства за адресою: вул.Польова, буд.№ 35 с.Баланини на території Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області. Отже, як вбачається з поданих документів мати позивачки ще за життя реалізувала своє право та розпочала процедуру приватизації земельної ділянки. Проте завершити її не змогла, оскільки померла. Згідно ст..25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється в момент її смерті. Позивачка звернулася до суду з тих підстав, що нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, долученою до матеріалів справи. З метою повного всебічного та обєктивного зясування обставин по справі судом було витребувано копії матеріалів спадкової справи заведеної на померлу [PERSON]. Судом досліджено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 06.07.2017 року та встановлено, що підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці є відсутність державної реєстрації права власності вищезазначеного майна на ім'я спадкодавиці. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить із такого. Відповідно до ч.1 ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Позивачка обґрунтовуючи свої вимоги щодо визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності посилається, що спадкодавиця [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації земельних ділянок та ці обставина є доведеною належними та допустимим доказами. Ч.1 ст.202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Ч.2 ст.203 ЦК України встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно п.3.5 Розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» , якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а компетентними органами відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатись до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування\~права на завершення приватизації. \~У зв'язку з тим, що не була проведена завершальна процедура реєстрація права власності на майно, одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачкою спадщини після смерті матері у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права, суд доходить висновку, що право позивачки на завершення приватизації земельної ділянки підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. З 01 січня 2013 року, відповідно до\~Закону України «Про Державний земельний кадастр»\~ виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності).

Outcome: approved