Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, просить стягнути з останнього 13784 грн. 76 коп. матеріальної шкоди, 800 грн. витрат на проведення експертизи, 5000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати: 2000 грн. витрат на правову допомогу та 243 грн. 60 коп. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить автомобіль марки «ГАЗ 3110», реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Позивач зберігає автомобіль на території [PERSON] «Кривчицький-1», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Бескидська, 20А. 02.09.2014 р. близько 18.00 год. на території АГК «Кривчицький-1» відповідач [PERSON] самовільно здійснював зріз дерев, в результаті чого одне з дерев впало на лінію електропередач, що спричинило падіння бетонного стовпа на належний позивачу автомобіль. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №400 від 05.12.2014р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ГАЗ 3110», реєстраційний номер [NUMBER], станом на момент огляду становить 13784,76 грн. За проведення експертного автотоварознавчого дослідження позивачем були сплачені власні кошти в розмірі 800 грн. Крім того, позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з пошкодженням його майна. Після пошкодження автомобіля [PERSON] не має змоги користуватися таким та вести звичний спосіб життя. Моральну шкоду, заподіяну діями відповідача, оцінює в 5000 грн. Окрім того, позивач поніс витрати на оплату правової допомоги в розмірі 2000 грн. та сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення аналогічні вищенаведеним, та просили позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Пояснили, що відповідач допомагав зрізати дерева на території АГК «Кривчицький-1» з ініціативи голови кооперативу, який був присутнім під час цього та надав для цього бензопилу. Дерево, яке впало на електричні дроти, внаслідок чого бетонний стовп впав на автомобіль позивача, знаходилося за територією кооперативу, за гаражами. Однак вказане дерево зрізав не відповідач, а свідок. Після вказаної події приїхали працівники МВС, які склали акт, однак пояснень не відбирали. Огляд автомобіля проводився в присутності відповідача і останній готовий був відшкодувати реальні збитки. Представник третьої особи в судових засіданнях пояснив, що відповідач зрізав дерево, з власної ініціативи, щоб воно не впало на його гараж. Однак таке зачепило дроти, внаслідок чого бетонний стовп впав на автомобіль позивача. Після цього, працівниками МВС було складено акт, де зафіксовано факт падіння дерева, пояснень він не давав. Оскільки дерево зрізав відповідач на власний ризик, то вважає, що позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення коштів на відшкодування завданої йому шкоди з відповідача. В останнє судове засідання представник третьої особи не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № ВСС708941 вбачається, що власником автомобіля ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER], 1999 року випуску, є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як вбачається з висновку ДІМ Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області [PERSON] від 13.09.2014 року за результатами матеріалів ЄО №7460 від 03.09.2014 року (а.с.49-56) в ході перевірки було встановлено, що 02.09.2014 року близько 18:00 год. в гаражному кооперативі «Кривчиці -1» по вул.Бескидській, 20 у м.Львові [PERSON] здійснював зріз дерева, яке впало на лінію електропередач, що спричинило падіння стовпа на автомобіль [PERSON] марки Волга 3110 д.н.з. [NUMBER]. Вказана обставина підтверджується також показами, допитаних в судовому засіданні свідків. Так, свідок [PERSON], який є власником гаража в гаражному кооперативі «Кривчицький-1» по вул.Бескидській, 20 у м.Львові, суду пояснив, що 02.09.2014 року він був на території кооперативу, коли почув, що впало дерево. Вилізши на дах свого гаражу, він побачив відповідача [PERSON], біля якого була бензопила. Також він бачив, що внаслідок зрізу дерева впав стовп, який пошкодив автомобіль позивача. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив, що 02.09.2014 року перебуваючи в кабінеті голови кооперативу, він почув шум, у зв'язку з чим вийшов з кабінету та побачив відповідача [PERSON] з бензопилою. Також побачив зрізане дерево, яке впало на дроти, внаслідок чого впав стовп, який пошкодив автомобіль позивача. Додатково зазначив, що біля відповідача був ще один чоловік. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив, що 02.09.2014 року за заявою позивача він проводив автотоварознавче дослідження. Зазначив, що при огляді автомобіля був присутній як позивач, так і відповідач, при цьому останній пропонував відшкодувати позивачу 5000 грн. Разом з тим, покази свідка [PERSON], який суду пояснив, що на прохання голови кооперативу [PERSON] здійснював зрізку дерева, а відповідач та свідок лише допомагали йому, суд оцінює критично, оскільки такі суперечать показам інших свідків та вказані свідком обставини не підтверджуються жодними іншими доказами. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що пошкодження транспортного засобу марки ГАЗ 3110 д.н.з. [NUMBER], який належить на праві власності позивачу, відбулося з вини відповідача, тому саме останній зобовязаний відшкодувати позивачу завдану йому шкоду. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з висновку експертного товарознавчого дослідження № 400 від 05.12.2014р., вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження 02.09.2014 року, в цінах станом на час проведення дослідження без врахування ПДВ, становить 13748,76 грн. (а.с.11-24). Крім цього, як вбачається з копії квитанції №205311000054041416833690 від 24.11.2014р. (а.с.25) позивачем оплачено вартість проведення такого дослідження в розмірі 800 грн. Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що 02.09.2014 року [PERSON] брав участь у зрізанні дерева, яке впало на дроти, внаслідок чого на автомобіль [PERSON] впав стовп, що спричинило технічні пошкодження автомобіля та завдало позивачу збитків, які були оцінені експертом автотоварознавчого дослідження в розмірі 13748,76 грн., таке пошкодження перебуває у прямому причинно-наслідковому звязку з діями [PERSON], а тому суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 14584 грн. 76 коп. матеріальної шкоди, з яких 13784 грн. 76 коп. вартість матеріального збитку, 800 грн. вартість проведення експертного дослідження. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 1167 ЦК України та роз'яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду № 4 від 31 березня 1995 року N4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду позивачу, характер та обсяг душевних страждань позивача, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1000 грн. моральної шкоди, а тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь [PERSON] слід також стягнути 1785 грн. 37 коп. судових витрат, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому чисті, і витрати на правову допомогу. Як вбачається з роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.п.47, 48 Постанови від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з розрахунку розміру наданої правової допомоги (а.с.82) адвокатом [PERSON] нараховано позивачу 2192,40 грн. за надану правову допомогу, при цьому здійснений розрахунок відповідає вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Разом з тим, позивачем фактично оплачено 2000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №07/10/15 від 19.10.2015 р. (а.с.81), а тому саме вказану суму слід включити до понесених позивачем судових витрат на правову допомогу. Крім цього, позивачем сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №93 від 20.04.2015 року (а.с.4). Таким чином, загальний розмір понесених позивачем і документально підтверджених судових витрат становить 2243 грн. 60 коп. (2000 грн. + 243 грн. 60 коп.) Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач звернувся до суду із позовними вимогами на загальну суму 19584 грн. 76 коп., з яких задоволено 15584 грн. 76 коп., то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1785 грн. 37 коп. судових витрат (15584 грн. 76 коп.* 2243 грн. 60 коп./ 19584 грн. 76 коп.).

Outcome: partial