Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що в результаті порушення відповідачем [PERSON] правил дорожнього руху 21.12.2011 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазнав пошкодження автомобіль [NUMBER]. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області [PERSON] визнано винним у вчиненні даної ДТП. Згідно зі звітом № 2035/12-14 про вартість матеріального збитку , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 11183, державний номерний знак [NUMBER] становить 29 153,12 грн. На момент вчинення дтп відповідач не мав поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також враховуючи що йому протягом тривалого часу довелося самостійно займатися пошуком коштів для ремонту автомобіля, що призвело до пригніченого стану та від цього страждав не тільки він але і його родина, тривалий час після дтп йому довелося використовувати громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні, крім того відсутність транспорту спричинили проблеми з роботою просив стягнути з відповідача на його користь 10000 гривень моральної шкоди Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності позов підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224ЦПК України, суд може провести розгляд заочний справи на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача, який повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло відомостей про причини неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 21.12.2014 року близько 14 год 00 хвилин в м. Василькові по вулиці П.Комуни [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], розпочав рух, виконуючи маневру розвороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечно внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "ВАЗ 11183", державний номерний знак [NUMBER] який рухався в зустрічному напрямок. Внаслідок чого обидва автомобіля отримали механичні пошкодження. 21.12.2014 року близько 14 год 00 хвилин в м. Василькові по вулиці П.Комуни [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому порядку з використанням технічного засобу "Драгер" № 3614 -2,28 % Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 10). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу № 235/12-14 від 13 січня 2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 11183, державний номерний знак [NUMBER] складає 29,153,12 грн (а.с. 16-24). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо). Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, з відповідача [PERSON] як з винної у ДТП особи, відповідають вимогам закону. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача на підставі ст. 1188 ЦК України в рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає стягненню вартість матеріального збитку в сумі 29 152,13 грн У відповідності до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана громадянину неправомірними діями, відшкодовуються особою, яка заподіяла шкоду. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31.03.1995 року № 4 із наступною змінами " під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб . Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ . Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав . Як встановлено в судовому засіданні позивачу діями відповідача було завдано моральну шкоду, що виразилось в душевних стражданнях в зв'язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля, порушення звичайного режиму життя позивача та виникненням певних незручностей в зв'язку з неможливістю користуватись автомобілем. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача завданої моральної шкоди суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК Українита постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Враховуючи характер та обсяг заподіяних потерпілому моральних страждань, враховуючи ступінь вини відповідача та інших обставин, зокрема характер та тривалість страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення моральної шкоди частково, а саме на суму 1000 гривень, тому що вважає, що розмір завданої моральної шкоди потерпілим завищений Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial