Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

У вересні 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 10.08.2012 року близько 08 годин 30 хвилин, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Опель Омега», здійснив наїзд на позивача, внаслідок чого [PERSON] отримала тілесні ушкодження, після чого тривалий час перебувала на лікуванні у Прилуцькій центральній районній лікарні та у лікарні м. Чернігова, де на своє лікування витратила кошти в розмірі 22900 грн., які після уточнення позовних вимог, просить стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», а також стягнути моральну шкоду в межах ліміту страхової відповідальності та стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000 грн. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 15.11.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто із ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь [PERSON] 3939 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 8939 грн. Стягнуто з [PERSON] н користь [PERSON] 2000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат. Не погоджуючись з вказаним рішенням ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити та ухвалити нове, яким стягнути із ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» 3900,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2550,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині рішення залишити без змін. Доводи скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення є невірним та таким, що порушує норми процесуального та матеріального права. В обґрунтуванні скарги апелянт зазначає, що відносини у сфері обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на дату укладання полісу 26.07.2012 року), ЗУ «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами України. Суд в порушення норм матеріального права незаконно поклав на страховика банківські послуги в сумі 39,00 грн., оскільки вони ст. 24 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачені, та жоден медичний заклад їх не підтвердив. Вказує, що максимальний розмір моральної шкоди не може становити більше 2550,00 грн., так як це передбачено п. 9.3 ст. 9 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент укладання полісу 26.07.2012 року. В іншій частині рішення не оскаржується. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.08.2012 року, з вини водія [PERSON] на вул. Польовій в м. Прилуках сталася дорожньо-транспортна пригода, за що останнього 18.07.2013 року вироком Прилуцького міськрайонного суду було засуджено за ст. 286 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки та звільнено від призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 роки (а.с. 15-16). Внаслідок даного ДТП позивачка отримала тяжкі тілесні ушкодження та тривалий час перебувала на лікуванні у Прилуцькій центральній районній лікарні та у лікарні м. Чернігова. Згідно полісу №АВ /2015391 обов»язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.29), 27.07.2012 року було застраховано транспортний засіб - автомобіль Опель Омега, д.р.н. [NUMBER]. Згідно ч.ч. 24.1, 24.3 ст. 24 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на дату укладання полісу 26.07.2012 року), зазначено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені витрати мають бути підтверджені документально відповідним медичним закладом. Судом задоволено позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення матеріальної шкоди із ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» в розмірі 3939 грн. Як вбачається, в порушення норм матеріального права, судом неправомірно стягнуто зі страховика банківські послуги в сумі 39,00 грн., оскільки вони не передбачені ст. 24 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції зазначених положень не врахував. Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, в порушення вказаних вимог місцевий суд застосував редакцію ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка діяла на час розгляду справи, що є порушенням процесуального права. Так, відповідно до п. 22.3 ст. 22 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на дату укладання полісу 26.07.2012 року), зазначено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 9.3 ст. 9 вказаного Закону, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого. Таким чином, розмір моральної шкоди за рахунок страхового відшкодування становить не більше ніж 2550,00 грн. (51000,00 х 5%), враховуючи наведене суд першої інстанції безпідставно стягнув з ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" підлягає задоволенню, а рішення суду від 15.11.2013 року зміні в частині зменшення розміру стягнення з ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" на користь [PERSON] матеріальної шкоди з 3 939,00 грн. до 3 900, 00 грн. та моральної шкоди з 5000 грн. до 2 550,00 грн. Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, то відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп", в рахунок відшкодування судових витрат, понесених за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню з [PERSON] 229,40 грн.

Outcome: approved