Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про спростування недостовірної інформації та зобов'язання вчинити дії, посилаючись на те, що відповідачем на Інтернет сайті було оприлюднено матеріал, який містить недостовірну інформацію, яка є негативною, виставляє позивача у непривабливому світлі, чим завдає шкоди його честі гідності та діловій репутації. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно нею на веб- сайті://www.pwcontract.com.ua/ було оприлюднено оспорювану позивачем інформацію, проте відповідач вважає, що вказана інформація не є негативною та недостовірною, оскільки позивачем це не доведено. Крім того, оприлюднена інформація була отримана з інших Інтернет видань, а відповідач таку інформацію інтерпретувала. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторонами визнано, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню, що відповідачем на веб - сайті://www.pwcontract.com.ua/ було опубліковано ряд статей, зокрема: [INFO]». «[INFO]» та «[INFO]». «[INFO]» та «[INFO]». «[INFO]». «[INFO]» та «[INFO]». «[INFO]». «[INFO]». «[INFO]». «[INFO]». «[INFO]». Зокрема, у статті під назвою «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «Одним из таких бойцов «невидимого бюрократического фронта» недавно стал первый заместитель министра Кабинета Министров [PERSON], 32-летний вундеркинд, у которого уже за плечами работа на денежных должностях в трех министерствах - Минфине, МинЧС, Минюсте. Помимо этого, прибыльные должности в администрациях двух президентов - [PERSON] и [PERSON] - дане твердження є недостовірним та перекрученим. Что же помогло ему сделать такую стремительную карьеру? Жизненная история [PERSON], которого еще в 2010 году известный журналист и блогер [PERSON] окрестил «Пара куда и пара кому», это хрестоматийный пример, изучение которого поможет разобраться в скрытых механизмах украинской власти и провести реальную, а не мнимую люстрацию». «Работая в Секретариате Президента, где [PERSON] возглавлял службу по вопросам обращения граждан, он сблизился со своим непосредственным руководителем, [PERSON]. Г-жа [PERSON], как заместитель главы СП и представитель Президента в Конституционном суде, имела влияние на судейский корпус в Украине. Это дало возможность [PERSON] завести полезные знакомства в судах. Во времена работы [PERSON] и [PERSON] уже при президенте [PERSON], юного [PERSON] даже стали называть казначеем [PERSON], человеком, с помощью которого она решает щепетильные вопросы. А стиль защиты [PERSON] интересов [PERSON] и отбивания неугодных граждан и их запросов от Администрации Президента еще заслуживает отдельных оценок» - дане твердження є абсолютно недостовірним та абсурдним. «В 2010 году, когда Семья зацикливает на себе все денежные потоки Администрации Президента, [PERSON] удалось по квоте той же Семьи возглавить самую прибыльную структуру Минюста - Государственную исполнительную службу Киевской области. [PERSON] получил в свое ведение и под свою охрану самое дорогое для ока [PERSON] - Межигорье, впрочем, как и все госдачи под Киевом и во всей области. За год работы, как специалист, он себя, мягко говоря, не показал. Основные показатели работы службы значительно снизились, но свои личные вопросы [PERSON] успел решить. Его жена стала частным нотариусом в престижном Печерском районе столицы, а семейный тендем открыл новое прибыльное направление - помощь банкам в конфискации имущества заемщиков с последующей реализацией через ...исполнительную службу. Забив в строку поиска фамилию «[PERSON]» в Едином государственном реестре судебных решений, можно найти минимум 24 судебных решения, в каждом из которых оспариваются действия частного нотариуса [PERSON]. Да, и конечно же, свой нотариальный экзамен жена господина [PERSON] сдавала в его родном управлении юстиции … догадайтесь какой… конечно же, Киевской области!» - зазначена інформація не відповідає дійсності, є перекрученою та надуманою. «Несмотря на весь этот шлейф, [PERSON] назначен первым заместителем министра Кабинета Министров и уже вошел в наблюдательный совет государственных «Укрэксимбанка» и «Ощадбанка». Снова звонок или «вливания» папы [PERSON] А может тихий реванш Семьи?». «Есть ли у кого-то сомнения, какие методы в свой работе будет использовать этот способный ученик украинской коррупционной системы? Одиночный ли этот пример? Нет. Но он один из самых показательных и задача всех, кто боролся и умирал на Майдане за разрушение прогнившей системы, оказывать давление на политиков и не идти ни на какие компромиссы в вопросах люстрации». У статтях під назвою: «[INFO]» та «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «Те же методы работы, что и во времена расцвета «Семьи». Более того, кто-то даже напрямую связан с «семейными» делами. Чтобы выявить эту связь, нужно всего лишь внимательно проследить историю некоторых компаний, за невзрачным фасадом которых скрывается много интересного. Одна из таких компаний - ООО «Правничі технології». Создана она в 2010 году, ее учредителем стала нотариус [PERSON]. Как известно, нотариусам Законом запрещено быть учредителями юрфирм, но в этом случае [PERSON] выступила всего лишь ширмой, за которой скрывался ее муж - [PERSON], высокий чин Администрации Президента [PERSON]».«Уже в октябре 2010 года [PERSON] назначают руководителем Государственной исполнительной службы Киевской области. Собственная юридическая фирма предоставила все возможности для прогона бюджетных средств. Уговорить стать клиентом ООО «Правничі технології» занимая такую хлебную должность, было совсем несложно. Ну а поскольку офис фирмы находился в офисе нотариуса-жены, то заработок удваивался. Помимо этого, в свое время [PERSON] имел отношение к вопросам охраны «Межигорья», что позволило втереться в доверие к «Семье» и обеспечить дополнительный приток клиентов и грязных денег, причем настолько большой, что в 2012 году директором юрфирмы [PERSON] «Семья» ставит близкого человека [PERSON] - [PERSON], на тот момент и до сегодняшнего дня, директора дочернего предприятия НАК «Недра Украины» «Центрукргеология» «Сам [PERSON], несмотря на шлейф негатива, который за ним тянется, в марте 2014 года был назначен первым заместителем министра Кабинета Министров Украины. Его жена еще до апреля была учредителем ООО, но когда в СМИ появились публикации о «достижениях» и связи с прошлой властью, [PERSON] начал заметать следы и формально перевел компанию на другого подставного человека». «На вершине, по-прежнему, находится [PERSON]. Должность первого замминистра Кабинета Министров гарантирует, что компетентные органы не будут задавать лишних вопросов и не станут обращать внимание на вопиющие факты нарушения законов. Но только не зря ли боролись люди с прежним режимом, чтобы он сегодня по кусочкам восстанавливался? И не только в методах работы, но и в главных действующих лицах, умеющих приспособится и к «Семье» и к Евромайдану». «[PERSON] ждет возвращения, и еще больше ждут его метко расставленные во многих министерствах паракуды». У статті під назвою «[INFO]» та статті під назвою «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «Например, действующий первый замминистра Кабмина [PERSON] (на фото), который в 2010-2011 гг., во время становления режима [PERSON], возглавлял одно из ключевых региональных управлений исполнительной службы - управление в Киевской области. Почему ключевых? Потому что именно государственная исполнительная служба занимается выполнением решений судов, в том числе в отношении митингов и массовых акций протеста. А, как известно, именно на территории Киевской области находится резиденция «Межигорье», поэтому такой пост могли занимать лишь доверенные лица, вхожие к членам «Семьи» - інформація абсолютно не відповідає дійсності. «Ведь еще во времена работы в Администрации [PERSON] [PERSON] заработал максимум доверия, что позволило ему получить почетное назначение на должность «сторожа Межигорья». «Главное сейчас - создать условия, при которых никто не сможет уйти от ответственности, в том числе и действующие чиновники, как [PERSON], которые совсем недавно принимали решения по тендерам и обеспечивали спокойствие первых лиц государства». У статті під назвою «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «Сколько лет нужно работать в исполнительной власти, чтобы купить популярный сегодня среди бизнесменов и политиков RangeRover в полной комплектации стоимостью 160 тыс. евро? Если ничего не тратить из заработанного, то не менее 15 лет. А чтобы приобрести жене последнюю Audi A6 по цене 90 тыс. евро? Еще более 10 лет упорного труда без никаких других трат. А сколько нужно откладывать из зарплаты чиновника, чтобы вдобавок к этим шикарным автомобилям, купить просторную квартиру в одном из элитных домов на Печерске, где один квадратный метр в кризис стоит $3-5 тыс.? Если чиновнику жить на официально заработанные средства, на покупку этой недвижимости уйдет вся жизнь. Но собственникам всего вышеперечисленного, первому замминистру Кабинета Министров [PERSON], и его юной жене, [PERSON], понадобилось значительно меньше времени. Отметить стоит, что сам [PERSON], согласно биографии, лишь пару месяцев своего трудового пути отработал в частном бизнесе. Сегодня 32-летний [PERSON] каждый день ездит на работу в Кабмин на своём RangeRover. Номерные знаки на внедорожнике ([NUMBER]) - под стать госслужащему. Как и квартира на [ADDRESS], оформленная на его жену в марте 2014 года. [PERSON] [PERSON]- «обычный» нотариус, который работает в Печерском районе. По странному совпадению, в том же помещении, что и юридическая компания «Правничі технології», учредителем которой с 2010 и до апреля 2014 года являлась сестра [PERSON] - [PERSON], студентка Львовской политехники. Это лишь один пример «покращення» в отдельно взятой молодой семье украинского чиновника. Но именно он лучше всего демонстрирует, как на самом деле у нас борются с коррупцией. Похоже, что никак, и пока такие, как [PERSON] определяют политику правительства, ждать кардинальных изменений, наверное, не стоит». У статтях під назвою: «[INFO]» та «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «По словам первого заместителя Кабинета Министров [PERSON], правительство сосредоточится на выработке правил, исключающих возможность коррупционных действий «уже на этапе подготовки правительственных актов». Как это будет происходить, неизвестно. Нет ни сроков, ни четкого плана работы. Есть опасения, что Украину ждет очередная имитация борьбы с коррупцией. Косвенно это подтверждает фигура самого [PERSON], который, мягко говоря, не совсем отвечает представлениями о скромном чиновнике европейского образца». У статті під назвою «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «Сам [PERSON], успевший в свои 32 года поработать в нескольких министерствах, канцеляриях [PERSON] и [PERSON], а также очень «плотно посотрудничать» с «Семьей» на посту руководителя Исполнительной службы Киевской области в 2010-2011 гг., является воплощением того, как связи отца, многолетнего руководителя одного из госпредприятий по сертификации [PERSON], и умение быть верной прислугой у всех господ, могут помочь достичь вершин в жизни за очень короткий срок». «[PERSON] уже успели окрестить «мистером RangeRover» - сегодня он ездит на одной из самых дорогих автомобилей класса «люкс» стоимостью 160 тыс. евро, а также живет в роскошной квартире нового дома на Печерске. Но это лишь фасад, витрина, за которой скрывается намного больше интересных подробностей». «Как удалось установить в ходе журналистского расследования, [PERSON] имеет отношение к ООО «Правничі технології», которую долгое время возглавлял человек ударившегося в бега экс-министра [PERSON], директор дочернего предприятия НАК «Недра Украины»«Укрцентргеология» [PERSON]». «Сама схема работы бизнеса [PERSON] простая. Работая руководителем Исполнительной службы Киевской области, и выполняя все требования «Семьи» относительно запрета на проведения митингов в «Межигорье» и не только, [PERSON] сумел втереться в доверие к нужным людям, в том числе к [PERSON], и направить многомиллионную часть «семейных» финансовых потоков на ООО «Правничі технології». Учитывая влияние в судах заместителя главы Администрации Президента [PERSON], [PERSON], в партнерстве с ней, еще и обеспечивал прикрытие и баснословные заработки по судебной линии. Другими словами, ООО предоставляла «полный комплекс услуг», являясь лишь прикрытием для «решения нужных вопросов в высоких кабинетах». Уже на самом старте это давало огромные доходы». У статті під назвою «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: Другими словами, как на одного из виновных в своей отставке и защитника старой системы власти он указал на действующего чиновника, [PERSON], работа которого сводиться к подсаживанию на свой крючок всех руководителей министерств и ведомств, путем согласования с «о великим [PERSON]» любой ведомственной бумажки. Как известно, однажды [PERSON] нарвался на резкость Премьер-министра именно из-за отсутствия документа, который просто ждал просителя на столе [PERSON]». «Напомним, 32-летний [PERSON]- первый заместитель министра Кабинета Министров уже стал фигурантом скандала. В частности, в СМИ его обвиняют в использовании служебного положения в пользу одной из близких ему юридических компаний. Выяснилось также, что [PERSON] является собственником шикарного RangeRover, дорогой квартиры на Печерске и миллионных счетов в банках, никогда при этом не работав нигде, кроме госслужбы. В Сети даже появилсясайт, посвященный работе чиновника». У статті під назвою «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «Например, с коррупцией будет бороться [PERSON]. Ну смешно ведь. Еще со времен [PERSON] за этим человеком тянется длинный и вонючий коррупционный шлейф. Еще несколько лет назад, во времена пребывания [PERSON] на должностях, о нем говорили, как об алчном и беспринципном человеке. Пожалуйте - теперь этот человек стал одним из главных борцов с коррупцией в стране и вошел в состав КабМина. Те же яйца, только в профиль». «За что боролись? Искоренять коррупцию в Украине будет молодой и перспективный коррупционер [PERSON]. «Коррупцию в Украине победить нельзя, ее можно только возглавить» Украинская народная мудрость. 20 мая в Кабмине рассказали о том, как они будут бороться с коррупцией. По словам куратора антикоррупционного направления, первого заместителя Кабинета Министров [PERSON], правительство сосредоточится на выработке правил, исключающих возможность коррупционных действий «уже на этапе подготовки правительственных актов». Как это будет происходить, неизвестно. Нет ни сроков, ни четкого плана работы. Есть опасения, что Украину ждет очередная имитация борьбы с коррупцией. Косвенно это подтверждает фигура самого [PERSON], который, мягко говоря, не совсем отвечает представлениям о скромном чиновнике европейского образца». «После прихода к власти [PERSON] [PERSON] сохранил свою должность в канцелярии Президента. За лояльность к новому главе государства в октябре 2010 года был назначен на один из ключевых постов, который входил в сферу влияния «Семьи» - пост заместителя начальника Главного управления юстиции - начальника отдела государственной исполнительной службы Киевской области. Победа Евромайдана и заявленный курс на люстрацию не помешал [PERSON] получить должность первого заместителя Кабинета Министров Украины и стать членом наблюдательных советов банков: публичного акционерного общества «Государственный экспортно-импортный банк Украины»; публичного акционерного общества «Государственный сберегательный банк Украины». Однако деятельность [PERSON] вызывает много вопросов, следствием чего стал ряд резонансных публикаций в СМИ с расследованием «подвигов» пока еще действующего первого заместителя министра правительства». «[INFO]». У статті під назвою «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «Що стосується міністра Кабінету міністрів [PERSON] мені здається я також розумію, як [PERSON] притягнув його до своїх союзників. Думаю через заступника [PERSON] - [PERSON], який очолює антикорупційний напрямок секретаріату Кабміну. Це дуже молодий працівник уряду помічений журналістами за кермом супер- дорогих авто».«Зараз син [PERSON] заступник [PERSON] у сфері антикорупції, найближча до нього людина в Кабміні. Це й же [PERSON] зобов'язаний [PERSON] за сімейні доходи, за те, що той допомігйого батьку війти в систему. А що зв'язує "антикорупціонерів" більше ніж спільні корупційні схеми?». У статті під назвою «[INFO]» були вжиті наступні висловлювання та фрази: «Что касается министра Кабинета министров [PERSON], мне кажется, я также понимаю, как [PERSON] привлек его всвои союзники. Думаю, через заместителя [PERSON]- [PERSON], возглавляющего антикоррупционное направление секретариата Кабмина. Этот очень молодой работник правительства замечен журналистами за рулем супер дорогих авто». «Сейчас сын [PERSON]- заместитель [PERSON] в сфере антикоррупции, ближайший к нему человек в Кабмине. Это же [PERSON] обязан [PERSON] семейными доходами, зато, что тот помог его отцу войти в систему. А что связывает «антикоррупционеров» более всего, нежели коррупционные схемы?» /а.с. 23-57/. Позивач вважає оспорювану інформацію недостовірною, негативною і такою, що виставляє останнього у непривабливому світлі, чим завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації. Захист честі, гідності і ділової репутації це право громадянина та організації вимагати через суд спростування відомостей, які не відповідають дійсності або викладені неправдиво, принижують їхню честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди їхнім інтересам, якщо той, хто поширив такі відомості, не доведе, що вони відп овідають дійсності. Поширенням неправдивих відомостей визнається опублікування їх в пресі або сповіщення їх в іншій, у тому числі усній, формі невизначеному колу осіб, кільком особам або навіть одній особі. Честь і гідність - це важливі духовні нематеріальні блага, втілені у самій особі громадянина або юридичної особи. Честь-це певна соціальна оцінка громадянина або юридичної особи, яка визначається вчинками, виробничою діяльністю та поглядами конкретної особи в контексті норм суспільного життя. Гідність - це самооцінка особою своїх ділових, моральних та інших соціальних якостей. Ділова репутація - сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікнову № 475/97-ВР від 17.07.97 року (далі - Конвенція), кожен має право на свободу думки, совісті та релігії. Згідно ст. 10 Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Зазначені конституційні положення, при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Таким чином, заперечення відповідача про те, що позивачем не доведено,що оспорюванаінформація не є негативною, не достовірною, є неспроможними, оскільки такий обов'язок доказування покладається на відповідача. Відповідно до п. 15 ППВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 (далі - Постанова), недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: ці відомості одержано від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); вони містяться у відповіді на інформаційний запит щодо доступу до офіційних документів і запит щодо надання письмової або усної інформації, наданої відповідно до вимог Закону України "Про інформацію"; вони є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і об'єднань громадян; вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього; в них розголошується таємниця, яка спеціально охороняється законом, проте ці відомості не було отримано журналістом незаконним шляхом. Відповідно до п. 22 Постанови наведені у статті 42 Закону про пресу підстави звільнення від відповідальності за публікацію недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права або являє собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації та правами журналіста, є вичерпними, а тому розширеному тлумаченню чи вільному редагуванню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З досліджений публікацій вбачається, що інформація, яка міститься у статтях відносно особи позивача та його родини направлена на критику діяльності останніх, зокрема позивача як публічної особи, містить прямі посилання того, що позивач займавсяі займається корупційною діяльністю та має корумповані зв'язки, зокрема пов'язаними із попередньою владою. Згідно п. 21 Постанови при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Деклараціївказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Відповідач в судовому засіданні не надала доказів про те, що оспорювана інформація була опублікована на підставі відомостей одержаних від інформаційних агентств або від засновника (співзасновників); оспорювана інформація містяться у відповіді на інформаційний запит щодо доступу до офіційних документів і запит щодо надання письмової або усної інформації, наданої відповідно до вимог Закону України "Про інформацію"; оспорювана інформація є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і об'єднань громадян; оспорювана інформація є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього. Будь які рішення правоохоронних та судових органів з приводу зобов'язання позивача усунути порушення законодавства, які нібито мають місце тощо також відсутні. Крім того, представник відповідача визнала, що при публікації оспорюваної інформації вище зазначені відомості передбачені ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» відповідачем не використовувалися. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведена достовірність оспорюваної інформації, а тому остання підлягає спростуванню. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що незважаючи на те, що позивач є публічною особою і межа допустимої критики відносно особи останнього є значно більшою ніж критика відносно пересічного громадянина, така критика не може ґрунтуватися на суб'єктивних, образливих, не підтверджених домислах одної особи, зокрема відповідача у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved