Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

ПАТ „Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на квартиру, що розташований [ADDRESS], шляхом надання позивачу права продажу від свого імені вказаного майна. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.03.2008 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 643/4-145. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 80000 грн. з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік. Кінцевим терміном повернення кредиту було встановлено березень 2023 року. На забезпечення виконання кредитного договору 12.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір, згідно з умовами вказаного договору відповідач в забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору передав позивачу в іпотеку належному йому трикімнатну квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору в нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 177350,99 грн., із яких: 85596,20 грн. - заборгованість за кредитом, 78397,35 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 2869,74 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 10071,54 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 91,28 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 324,88 грн. - інфляційні витрати за відсотками. У зв'язку з цим, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до суду двічі не з'явився, про час слухання справи двічі повідомлявся вчасно та належним чином рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулись рекомендовані відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому законом місці свого проживання не проживає, тому він відповідно до абз.5 ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обов'язки сторін, та відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію кредитного договору № 643/4-145 від 12.03.2008 року; копію іпотечного договору від 12.03.2008 року; копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17958009 від 03.03.2008 року; копію заяви на видачу готівки № 55 від 12.03.2008 року; розрахунок заборгованості), суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 09.07.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 643/4-145. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 80000 грн. з умовою - сплати процентів за користування кредитом у розмірі 14,5 % на рік. Кінцевим терміном повернення кредиту було встановлено березень 2023 року. На забезпечення виконання кредитного договору 12.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений іпотечний договір, згідно з умовами вказаного договору відповідач в забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору передав позивачу в іпотеку належному йому трикімнатну квартиру [ADDRESS]. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору в нього станом на 07.10.2013 року виникла заборгованість перед позивачем в сумі 177350,99 грн., із яких: 85596,20 грн. - заборгованість за кредитом, 78397,35 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 2869,74 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 10071,54 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 91,28 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 324,88 грн. - інфляційні витрати за відсотками. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1050 ч.2; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність", ч. 1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку". Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність" банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст.ст. 38-39 Закону України „Про іпотеку" передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за судовим рішенням шляхом проведення прилюдних торгів або шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. З положень ст. 36 Закону України „Про іпотеку" слідує, що іпотекодержатель вправі від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 Закону України „Про іпотеку". Крім того, відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України „Про іпотеку" дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ст. 39 Закону України „Про іпотеку" передбачає можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем лише в порядку, визначеному ст. 38 Закону України „Про іпотеку" (тобто, продаж іпотекодержателем від свого імені іншій особі без необхідності отримання інших додаткових повноважень, про надання яких просить позивач). При цьому, встановлено, що діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, що є підставою для задоволення позову - звернення стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру [ADDRESS], що належить відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 643/4-145 від 12.03.2008 року, шляхом продажу позивачем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві з дотриманням процедури, визначеної ст. 38 Закону України „Про іпотеку". При цьому, вирішуючи питання про визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, як того вимагає ст. 39 Закону України „Про іпотеку", суд виходить з того, що при розгляді справи жодна зі сторін не заявляла клопотань про оцінку предмету іпотеки та визначення дійсної його вартості на момент розгляду справи, тому початкову ціну продажу квартири слід визначити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] на підставі вказаного кредитного договору заборгував йому 177350,99 грн., із яких: 85596,20 грн. - заборгованість за кредитом, 78397,35 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 2869,74 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 10071,54 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 91,28 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 324,88 грн. - інфляційні витрати за відсотками. Тому вартість предмету іпотеки має бути спрямована на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 643/4-145 від 12.03.2008 року в сумі 177350,99 грн., із яких: 85596,20 грн. - заборгованість за кредитом, 78397,35 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 2869,74 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 10071,54 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 91,28 грн. - інфляційні витрати за кредитом, 324,88 грн. - інфляційні витрати за відсотками. Підсумовуючи викладене, - позов підлягає частковому задоволенню та слід звернути стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру [ADDRESS], що належить відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 643/4-145 від 12.03.2008 року, шляхом продажу позивачем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві з дотриманням процедури, визначеної ст. 38 Закону України „Про іпотеку", з початковою ціною предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. В частині задоволення вимог про надання позивачу додаткових повноважень, необхідних для здійснення продажу - належить відмовити, оскільки така вимога є неконкретизованою та не ґрунтується на положеннях закону та договору. У зв'язку із задоволенням пред'явлених до відповідача позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, з нього на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 1773,51 грн. На підставі викладеного та ст.38-39 Закону України „Про іпотеку",

Outcome: partial