Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.2011 р. між [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений договір фінансового лізингу, відповідно до умов якого відповідач отримав від банку у платне користування автомобіль марки «Renault», модель 19 Logan, 2011 року випуску, тип Седан, № кузова/шасі [NUMBER], р/н [NUMBER] та зобов»язався сплачувати щомісячні платежі у строк та розмірі, встановлених у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання фінансового лізингу складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте зобов'язання за договором не виконав, в результаті чого відповідач повернув предмет лізингу - автомобіль, та має заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу, яка станом на 10.03.2015 року складає 104603 грн. 00 коп , в тому числі: заборгованість по залишку вартості предмета лізингу -66479,42 грн., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу - 23944,92 грн., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 2718,41 грн, заборгованість з пені - 11460,25 грн. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість за договором фінансового лізингу в розмірі 104603 грн. 00 коп. та понесені судові витрати в розмірі 1046,03 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, хоча належним чином був повідомленим про час і місце розгляду справи, Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2011 р. між [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанк був укладений договір фінансового лізингу, відповідно до умов якого відповідач отримав від банку у платне користування автомобіль «Renault», модель 19 Logan, 2011 року випуску, тип Седан, № кузова/шасі [NUMBER], р/н [NUMBER] та зобов»язався сплачувати щомісячні платежі у строк та розмірі, встановлених у додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк». Сторони визначили, що заява [PERSON] про приєднання до договору фінансового лізингу №К2НОА+0000304577 від 23.11.2011 року, Умови та правила надання фінансового лізингу складають укладений між ними договір фінансового лізингу. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови договору, які передбачені ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг». При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами надання фінансового лізингу. Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингадавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингадавець ставить вимогу про повернення Заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим Договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у Повідомленні про дефолт. У порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання належним чином не виконані, в результаті чого відповідно до акту прийому-передачі відповідач повернув предмет лізингу автомобіль Позивачу. П. 2.9.4.8.2.4. Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, Лізингоодержувач не усунув Подію Дефолту, Лізингоодержувач зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі Заборгованість за цим Договором, яка відповідно розділу 2.9.4.1. "Визначення термінів та тлумачення" означає залежно від контексту грошові зобов'язання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов'язаннями. Ст. 806 Цивільного кодексу України, а також ч. 2 ст. 1 ЗУ "Про фінансовий лізинг" передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавепь) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, шо належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до вимог передбачених ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору с: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст. 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг"встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. П. 3 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно розрахунку станом на 10.03.2015 року [PERSON] має заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу у розмірі 104603 грн. 00 коп , в тому числі: заборгованість по залишку вартості предмета лізингу -66479,42 грн., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу - 23944,92 грн., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 2718,41 грн, заборгованість з пені - 11460,25 грн. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1046 ,03 грн., що підтверджується залученою до справи квитанцією про його оплату.

Outcome: approved