Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

АТ КБ «ІІРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що відповідач, звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 14.10.2011 року. Своїм підписом у анкеті заяві відповідач підтвердив, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, станом на 13.08.2020 року має заборгованість 55315,48 грн., яка складається з: 38169,1 грн. заборгованість за тілом кредиту (прострочене тіло кредиту), 17146,38 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, та судові витрати. 05.10.2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 02.11.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому, також, вказано, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг не можуть бути застосовані при вирішенні спору. Для кредитних договорів законом встановлена обов`язкова письмова форма, будь-який текст, який є частиною відповідного договору має бути підписаний сторонами. Без підпису сторін такий текст не може вважатися частиною кредитного договору і є нікчемним. Позивач посилається в тексті позовної заяви на Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг (далі за текстом - Умови та правила), які викладені на Інтернет сторінці банку. До позовної заяви Позивач додає витяги з вказаних документів, які не містять підпису Відповідача і, з огляду на це, не можуть вважатися частиною укладеного договору. До того ж, з наданих витягів взагалі не зрозуміло, чи діяли відповідні правила на момент укладення договору. Таким чином, застосування при вирішенні спору «Умов та правил надання банківських послуг» та «Правил користування платіжною карткою» є неприпустимим і суперечить нормам ЦК України та ЗУ «Про захист прав споживачів». Посилання Позивача на те, що «Умови та правила» підлягають застосуванню при вирішенні спору, оскільки кредитний договір є договором приєднання і підписанням заяви на отримання картки Відповідач дав згоду на включення їх до умов договору - не відповідають дійсності. Фактично, договором приєднання був виключно той текст, який містився в анкеті-заяві. Саме цей текст і підписав Відповідач. Позивач в свою чергу, не надає суду жодних доказів того, що сторони підписали тексти «Умов та правил», що Відповідачу було передано примірники оригіналів «Умов та правил» і того, що додані до позову витяги з «Умов та правил» в дійсності діяли на момент підписання Відповідачем анкети-заяви. Таким чином, «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи банку» не можуть застосовуватися судом при вирішенні спору і на відносини сторін не поширюються. Єдиними підписаними сторонами документами є анкета-заява та довідка про умови кредитування. Нарахування відсотків за кредитом с неправомірним. Єдиним текстом, який може вважатися складовою кредитного договору і підписаний сторонами є Анкета-заява від 14.10.2011 року. Вказаний документ не містить жодного посилання на розмір відсотків за користування кредитними коштами, який міг би бути погоджений сторонами. Єдиним джерелом для встановлення відсотків за кредитом є «Умови та правила», які не містять підпису позичальника і не можуть бути застосовані при вирішенні спору. З огляду на те, що кредитним договором відсоткова ставка не передбачена, то вимоги банку про стягнення відсотків в сумі 17146 грн. 38 коп. не підлягають задоволенню. У Відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором. Відповідно до наданої позивачем довідки про розмір кредитного ліміту, 08.12.2015 року на картку відповідача було встановлено кредитний ліміт в сумі 8000 грн. і в подальшому його не збільшували. Інших кредитних карт відповідачу не видавали. Позивач заявляє до стягнення заборгованість за тілом кредиту в сумі 38169 грн. 10 коп., що значно перевищує розмір кредитного ліміту і відповідач в будь-якому разі не міг отримати таку суму позики. В дійсності, виходячи з розрахунку заборгованості та виписки по картці, які додавалися до позову, Відповідач отримав кредитні кошти і здійснив виплати на користь банку на 4000 грн. більше ніж отримав кредитних коштів. 30.11.2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій окрім іншого вказано, що до суду надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, щ відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали і касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені і графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. На сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від Відповідача до Банку не надходило, більше того Відповідач, активно користувався карткою, в тому числі неодноразово здійснював погашення заборгованості. 12.12.2016 року Відповідач за допомогою кредитної картки скористався сервісом Оплата частинами. Сервіс Оплата частинами це сервіс, який дає можливість клієнту купити товар або послугу в торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет-магазинах за 30 секунд в розстрочку за кредитною карткою. Оплата товару або послуги здійснюється шляхом списання щомісячних платежів з катки клієнта. Оскільки під час списання чергового щомісячного платежу по оплаті частинами Відповідачем було використано всю суму кредитного ліміту, списання коштів здійснено за рахунок овердрафту, що і спричинило перевищення тіла кредиту над розміром встановленого кредитного ліміту. Відповідач скористався послугою "Миттєва розстрочка", після чого були оформлені переноси заборгованості з карти універсальної. Платежі по сервісу Миттєва розстрочка відображені у виписці по рахунку, як Оплата частинами. Однак, скориставшись даною послугою, у Відповідача виникло зобов`язання в рамках сервісу "Миттєва розстрочка", зі здійсненням регулярних платежів для погашення перенесеної заборгованості. Крім того послуги, які пов`язані з платіжною карткою надаються при умові володіння особистою інформацією Клієнта. З виписки по рахункам вбачається, що Відповідач активно користувався послугами банку, здійснював погашення заборгованості, протягом тривалого часу, в тому числі після підключення до послуги "Миттєва розстрочка". Оскільки послуга "Миттєва розстрочка" не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт підписання окремого кредитного договору не вимагається. Отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, Відповідач належним чином умови Договору не виконує, чим порушує свої договірні зобов`язання. Зазначене призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на сьогоднішній день не погашена. Таким чином, твердження Відповідача, що її заборгованість за кредитною картою була погашена в повному об`ємі є помилковими, адже заборгованість було переведено на сервіс Миттєва розстрочка, внаслідок чого відбувалося щомісячне стягнення грошових коштів. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з мотивів викладених у позові і відповіді на відзив. Також пояснив, що до кредитного ліміту були додані додаткові кредитні кошти по послузі "розстрочка". У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог з мотивів викладених у відзиві. Також пояснив, що тарифи і умови не можуть бути застосовані, так як вони не підписані сторонами. Надана позивачем довідка про умови кредитування, яка підписана відповідачем містить інший розмір відсотків, ніж розрахунок заборгованості наданий позивачем. Та ліміт був встановлений в 8000 грн., а позивач просить стягнути 38169,1 грн. тіла кредиту. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, [PERSON] , 14.10.2011 року у ПАТ КБ «ІІРИВАТБАНК», правонаступником якого виступає АТ КБ «ІІРИВАТБАНК», оформив анкету заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, та отримав кредитну картку з кредитним лімітом який згодом було збільшено до 8000 грн. У заяві відмітка про те, що відповідач згодний з тим, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. В якості\~обґрунтування позовних\~вимог,\~позивач надав Витяг\~з Тарифів\~обслуговування кредитних\~карт «Універсальна»\~«Універсальна,\~30\~днів пільгового\~періоду» «Універсальна,\~55\~днів пільгового\~періоду»,«Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, банком була надана довідка про Умови кредитування по використанню платіжної картки «Універсальна, CONTRACT». Вказаною довідкою, підписаною відповідачем 14.10.2011 року, сторони погодили умови надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~\~відповідача за кредитним договором станом на 13.08.2020 року становить 55315,48 грн., із яких: 38169,1 грн. заборгованість за тілом кредиту (прострочене тіло кредиту), 17146,38 грн. заборгованість за простроченими відсотками. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, а саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Однак надана банком довідка про Умови кредитування по використанню платіжної картки «Універсальна, CONTRACT», яка була підписана відповідачем, свідчить що на момент укладання кредитного договору, сторони дійшли згоди про розмір\~процентної ставки в 1,7% на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості . Із розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, вбачається, що процентна ставка нараховувалась відповідачеві починаючи з 30% і до 86,4%, що значно перевищує розмір\~процентної ставки вказаної у довідці про Умови кредитування по використанню платіжної картки «Універсальна, CONTRACT», яка була підписана відповідачем. За змістом Довідки АТ КБ ««ПРИВАТБАНК » відповідач отримав кредитну картку, строк дії якої до грудня 2017 року. Із наданих позивачем виписки по договору, вбачається, що відповідач вносив періодичні платежі на погашення кредитної заборгованості, останній раз 26.09.2019 року, не включаючи автоматичне погашенні і списання відсотків. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Тож суд не наділений правом самостійно визначати іншу процентну ставку, за якою нібито мав оплачуватися кредит, ніж та яка узгоджена сторонами, всупереч заявленим позовним вимогам. Таким чином суд вважає, що станом на 13.08.2020 року, у відповідача відсутня заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами. Щодо твердження відповідача про перевищення вимог позивача по стягненню 38169,1 грн. заборгованості за тілом кредиту(прострочене тіло кредиту) порівняно з кредитним лімітом 8000 грн., суд враховує те, що відповідач користувався послугою «Швидкий кредит»(Миттєва розстрочка), що підтверджується паспортом споживчого кредиту, і не оспорюється самим відповідачем. У зв`язку з використанням послуги «Швидкий кредит»(Миттєва розстрочка), до кредитного ліміту додані додаткові кредитні кошти, що у загальному розмірі склали суму в 38169,1 грн. Підписана сторонами анкета-заява не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд вважає, що відповідач фактично отримав та використовував кошти надані банком на кредитну картку, але не повернув їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача фактично отриманої суми кредитних коштів в 38169,1 грн., яка на час розгляду справи не повернута відповідачем. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,\~

Outcome: partial