Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем сторони мають сина [PERSON], [INFO]. У матеріальному забезпеченні дитини відповідач [PERSON] добровільно участі не приймає. Договір між ними про сплату аліментів на утримання дитини не досягнуто. Відповідач [PERSON] не є звільненим від свого обов"язку утримувати їхнього сина. Крім того, він має задовільний стан та є працездатним. Відповідач має у наявності інших дітей, які знаходяться на його утриманні. Син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач має стабільний заробіток, а тому може надавати часткувід заробітку на утримання сина [PERSON], в розмірі, що визначить суд. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30 % від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідно до віку, щомісячно і до його повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову та стягнення аліментів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] року народження (а.с.5). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Позивач [PERSON] сама не може утримувати сина - [PERSON], [INFO] та нести одноособово витрати повязані з його вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 30% від всіх видів його заробітку та з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, зокрема, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Суд вважає, що у відповідності до ст. 88 ЦПК України та у зв"язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір" , а відповідач на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії УБД № 086635 (а.с.20), а тому дані витрати слід віднести за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved