Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову він вказав, що 12 листопада 1995 року померла його мати [PERSON], про що 15 листопада 1995 року видано Свідоцтво про смерть серії І-КИ № 023683. Померлою було складено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є Позивач. Частину спадщини померлої він прийняв на підставі і заповіту, посвідченого державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори [PERSON], 05 лютого 2002 року. Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло Позивачу в порядку спадкування, не було включено право померлої на земельний пай, що пов'язано з наступним. Померла [PERSON] значиться у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" та включена до осіб, які мають право на земельну частку (пай) за № 645, що підтверджується довідками начальника управління держземагенства № 31-408-0.5-3319/2-15 від 29.09.20015 року, та №6-28-0.4-317/15-15 від 03.11.2015 року. Своє право на придбання у приватну власність земельну ділянку померла мати не реалізувала, не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Право на земельний пай виникає у члена підприємства, кооперативу, товариства з моменту отримання цими підприємствами, кооперативами, товариствами землі в колективну власність. В списку осіб , які були членами колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" за №645 значиться [PERSON], яка померла 12 листопада 1995 року. 05.05.1995 року КСП "Прогрес" отримало у колективну власність згідно державного акту землі сільськогосподарського призначення, при цьому був створений резервний фонд для розпаювання між членами КСП, які набули такого статусу після отримання державного акту - це передбачено п. 7 Указу Президента України віл 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність с/г підприємствам і організаціям". Позивач звертався, як спадкоємець померлого члена КСП, до КСП з вимогами про реалізацію права на земельну частку(пай), в порядку ст. 10 ЗУ "Про колективне сільськогосподарське підприємство", але відповіді йому надано не було, але не було і спростовано той факт що його мати дійсно перебуває у списку додатку до державного акту за № 645. На його звернення до управління Держземагенства у Петропавлівському районі було отримано довідки, що дійсно [PERSON] була включені до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), відповідно під № 645, але сертифікат на право на частку земельного паю, за життя вона не отримала. Позивач вказує, що вказані обставини дають йому законне право на спадкування за законом першої черги земельної частки (паю) спадкодавців померлої матері в землях с/г призначення колишнього КСП "Прогрес" на території Петропавлівської селищної ради, що й змусило його звернутися до суду за захистом порушеного права. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1225, 1258, 1261 ЦКУ. ЗУ "Про колективне сільськогосподарське підприємство". Указами Президента України від 10.1 1 1994 р № 666/94, від 08.08.1995 р.№608/95 по реформуванню АПК, Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про слухання справи в його відсутність, зазначив, що причиною неявки є стан його здоров'я, до заяви додав докази, що він дійсно є хворою людиною ( довідка СМЕ). Позов підтримав, прохає допитати в якості свідка його доньку [PERSON] Відповідач в судове засідання надіслав письмову заяву, прохають справу слухати в їх відсутність. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її батьком а [PERSON], яка померла 15.11.1995 року, була її бабусею. Свідок підтвердила, що бабуся працювала все життя в КСП "Прогрес" звідки вийшла на пенсію. Сертифікату на земельну ділянку пай померла не отримувала, спадкоємцем, який прийняв частину спадщину після померлої є її батько - Позивач по справі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши свідка , та враховуючи позицію відповідача, який не надав суду заперечення до позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити Судом встановлено, що [PERSON] ,[INFO] - позивач по справі є сином [PERSON], яка померла 15.11.1995 року , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 558352 від 04.11.2015 року. 29.09.2015 року Позивач офіційно був повідомлений про те, що його померла мати [PERSON] за № 645 перебуває у списках громадян - членів КСП "Прогрес", що підтверджується довідкою Управління держземагенства № 31-408-0. 5-3319/2-15 ( а.с.12). На час видачі сертифікатів [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвами про смерть 1-КИ № 023683 від 15.11.1995 року. Отже, в КСП "Прогрес" відбулося паювання, а спадкоємці дізналися, що в підприємстві, де працював спадкодавець, виділяються паї членам КСП, в тому числі й спадкодавцям, саме тому Позивач звертається до суду за захистом свого порушеного права й ставить питання про визнання права на земельний пай померлого спадкодавця, який набув право на земельні частку пай, а зв'язку зі смертю вказане право не використав. Отже, постільки померлий спадкодавець не реалізував за життя надане їй право на земельну частку пай, то суд вважає, що право на успадкування права на земельний пай має Позивач як спадкоємець за законом першої черги. За Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствами і організаціям" від 8 серпня 1995 р., право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що його додають до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством членами КСП були такі особи: постійні працівники члени КСП; пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами, незалежно від місця їхнього проживання; військовослужбовці строкової служби, якщо вони не вийшли з КСП: особи, направлені на навчання, якщо вони залишилися членами КСП; жінки, члени КСП, які перебували у відпустці через вагітність та пологи або у відпустці для догляду за дитиною віком до 3 років; члени КСП, що обіймали виборні посади в органах державної влади або місцевого самоврядування, якщо збереження за ними членства передбачалося в статуті КСП. Крім того, одержати земельний пай можуть спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі земельних сертифікатів. У роз'ясненні постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 року за №7 "Про судову практику в справах про спадкування" у п.1 сказано, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку(пай), але за життя не одержав сертифіката, або помилково не був включений до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного КСП, то при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку(пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин законодавства. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно зі ст. 524 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, який був чинним на той час, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На підставі ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. С т а т т я 529. Перша черга спадкоємців за законом . При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Судом встановлено, що Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої матері - [PERSON] яка була членом КСП "Прогрес" і була включена до списку громадян - членів КСП "Прогрес", яким було забезпечене право на отримання часток паїв при розпаюванні земель КСП. Розмір земельних часток членам КСП "Прогрес" при розпаюванні земель був визначений в розмірі 6,77 умовних кадастрових га, що підтверджується довідкою держгеокадастру України головного управління держгеокадастру в Дніпропетровській області управління держгеокадастру у Петропавлівському районі. Нотаріально право на земельний пай позивач не прийняв через відсутність у померлої сертифікату на земельну частку пай і саме через це позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Стаття 3 ЦПК України вказує, що кожна особа має право, в порядку визначеним цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Ч. 2 ст. 9 , ч. 3 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» вказує, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі викладеного,

Outcome: approved