Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої ДТП, що мала місце 30.10.2011 року на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці в с.Замшани Ратнівського району Волинської області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.10.2011 року керував власним автомобілем ВАЗ 210999 державний номер [NUMBER]. На автодорозі в с.Замшани Ратнівського району Волинської області відбулася ДТП, тобто некерований гужовий транспортний засіб(кінь запряжений в підводу без візника), належний [PERSON] зіткнувся з його автомобілем. ДТП відбулась із-за порушення [PERSON] Правила Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, а саме: - 7.4. У разі виїзду на дорогу з прилеглої території або з другорядної дороги в місцях з обмеженою оглядовістю водій воза (саней) повинен вести тварину за вуздечку, повід. - 7.7. Особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється: в) залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх; - 7.8. Особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов'язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу. - 15.12. Водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним. Зазначені порушення ПДР знаходяться в причинному зв'язку з самовільним рухом гужового транспортного засобу, що спричинило зіткнення транспортних засобів з пошкодженням автомобіля і заподіянням матеріальної шкоди. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] 10772 грн.75 коп. понесених витрат на відновлення автомобіля ВАЗ 210999 державний номер [NUMBER] після завдання матеріальної шкоди джерелом підвищеної небезпеки-некерованою гужовою повозкою, належною [PERSON] та сплачених судових витрат. Ухвалою суду від 18.11.2014 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ СК "ПЗУ Україна" та Моторне (транспортне) страхове бюро України. (а.с.52) Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Зазначив, що керував власним автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER]. На автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці в с.Замшани. за 20 м. попереду, з лівої сторони, несподівано, миттєво, з прилеглої до дороги території перебігав поперек автодорогу кінь, запряжений у віз, без візника. Ухиляючись від зіткнення, відразу почав гальмувати та скеровував автомобіль вправо. Гужовий транспортний засіб в'їхав у ліву сторону автомобіля. В автомобілі їхали два пасажира. Автомобіль був технічно справний та рухався зі швидкістю біля 60 км/год. по правій полосі руху.(а.с. 71-74) В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити. Попросив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 10 772 грн.75 коп., 243 грн. 60 коп. по сплаті судового збору, 393 грн.12 коп. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи та 786 грн.24 коп. витрат на проведення автотехнічної експертизи. Відповідач та його представник в попередніх судових засіданнях позов не визнали. Відповідач пояснив, що на момент ДТП було сонячно, сухо і він гріб сіно. Його кінь з возом зірвався і некерований рухався зі сторони ферми в сторону автодороги, що веде на м.Ковель з смт.Ратне. При виїзді повозки на автодорогу, її вже не міг бачити. Приблизно за 1 км. в сторону смт.Ратне знаходиться вулиця, по якій їхати до нього додом. Кінь при ДТП загинув. Повозка не була пошкоджена, тільки права оглобля поломана, яку замінив на нову. Усвідомлював, що він учасник дорожнього руху. В судове засідання 24.02.2015 року відповідач та його представник не з'явились. Надали письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності та ухвалення рішення у справі.(а.с.212) Третя особа ПрАТ СК "ПЗУ Україна" в судове засідання не зявилась, надано пьмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності та відмові позовних вимог до ПрАТ СК "ПЗУ Україна", оскільки застрахований в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" [PERSON] є потерпілим в даній ДТП, а тому в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" не виникає обовязку здійснювати будь-яких виплат по події, що мала місце 30.10.2011 року. (а.с.89-92) Третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлене про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчать рекомендовані поштові відправлення. (а.с. 57-58) З наявного в справі повідомлення МТСБУ слідує, що законом не визначений обов'язок власника гужового воза страхувати цивільно-правову відповідальність, а тому МТСБУ немає правових підстав для виплати [PERSON] відшкодування з фонду захисту потерпілих. (а.с.79) Заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як роз'яснено в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля «ВАЗ-21099» д.н.з. [NUMBER], а [PERSON] є власником коня та гужової повозки.(а.с. 16,75) [PERSON] має посвідчення водія [NUMBER] (а.с. 76) Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що 30.10.2011 року їхала в автомобілі під керуванням [PERSON] В с.Замшани рухались зі швидкістю 60 км/год. За метрів 20 з лівої сторони, з прилеглої території вибіг кінь з возом, який біг на автомобіль. [PERSON] прийняв вправо та тормозив, але відбулось зіткнення. З висновку №132 від 01.11.2011 року Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області по факту ДТП, яка мала місце 30.10.2011 року в с.Замшани встановлено, що 30.10.2011 року близько 15-40 год. на а/д Доманово-Ковель в с. Замшани водій [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21099» д.н.з. [NUMBER] помітив коня із гужовою повозкою без поводиря, який різко перебігав дану автодорогу із лівої сторони. Щоб уникнути зіткнення . [PERSON] при виявленні коня почав відразу повертати кермо в праву сторону та гальмувати, але уникнути зіткнення не надалось можливим і кінь вдарив у ліву сторону даного транспортного засобу, в результаті кінь із гужовою повозкою та автомобіль отримали пошкодження.(а.с. 6) З матеріалів даного висновку вбачається, що: - в протоколі огляду місця події від 30.10.2011 року зафіксовані сліди гальмування автомобіля на проїжджій частині дороги та узбіччі. (а.с.7-9) - в протоколі огляду автомобіля від 30.10.2011 року зазначено, що ліва сторона автомобіля пошкоджена. (а.с.10) - [PERSON] в поясненні від 30.10.2011 року пояснив, що помітивши коня із гужовою повозкою, який біг через дорогу на автомобіль, почав повертати праворуч, намагався уникнути зіткнення, при цьому також гальмував.(а.с.12-13) - [PERSON] в поясненні від 30.10.2011 року пояснив, що він гріб сіно, а кінь був запряжений в гужову повозку. Кінь щось злякався, побіг до автодороги Доманово-Ковель в сторону їх місця проживання. Як трапилась ДТП не бачив.(а.с.16) Висновком автотоварознавчої експертизи №9 від 05.02.2015 року стверджено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ВАЗ-21099 внаслідок його пошкодження, станом на 30.10.2011 року може складати 10 772 грн.75 коп.(а.с.179-186) З висновку автотехнічної експертизи №348 від 26.01.2015 року слідує, що в заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля ВАЗ 21099, р.н.з. [NUMBER] [PERSON] : - повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР, тобто, повинен був в момент об'єктивного виявлення руху гужового воза, який рухався зліва направо відносно напрямку руху автомобіля негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. - не мав технічної можливості уникнути наїзд на гужового воза шляхом застосування негайного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. - в діях водія [PERSON] невідповідностей до вимог ПДР, які б знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП не вбачається.(а.с.196-201) Матеріалами справи доведено, що [PERSON] порушив ПДР України, а саме: - п.7.4. У разі виїзду на дорогу з прилеглої території або з другорядної дороги в місцях з обмеженою оглядовістю водій воза (саней) повинен вести тварину за вуздечку, повід. - п.7.7. Особам, що керують гужовим транспортом, і погоничам тварин забороняється: в) залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх; - п.7.8. Особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов'язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу. - п.15.12. Водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним. Отже, зазначені порушення ПДР [PERSON] знаходяться в причинному зв'язку з самовільним рухом гужового транспортного засобу, що спричинило зіткнення транспортних засобів з пошкодженням автомобіля і заподіянням матеріальної шкоди. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, письмові пояснення [PERSON], показання свідка, матеріали висновку №132 від 01.11.2011 року Ратнівського РВ УМВС України у Волинській області об'єктивно узгоджуються з висновком автотехнічної експертизи №348 від 26.01.2015 року та висновком автотоварознавчої експертизи №9 від 05.02.2015 року, чим спростовуються пояснення відповідача про невизнання позову. За таких обставин, на підставі досліджених доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, так як водій [PERSON] діяв до вимог ПДР і в його діях невідповідностей до вимог ПДР, які б знаходилися в причинному звязку з виникненням даної ДТП не вбачається, а вбачається порушення ПДР [PERSON], як власником некерованої гужової повозки і між його неправомірними діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є його вина. Питання про стягнення судових витрат вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України, згідно вимог якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 243, 60 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду та витрати позивача по оплаті за проведення автотоварознавчої та автотехнічної експертиз в сумі 1179 грн.36 коп. (393 грн.12 коп.+786 грн.24 коп.), які документально підтверджені.(ас42, 50,187,195)

Outcome: approved