Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що батько не бере жодної участі як в матеріальному утриманні, так і у вихованні дитини, проживаючи окремо і не підтримуючи ніяких стосунків із донькою. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та викладені в заяві обставини справи. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що востаннє він відвідував доньку два роки тому назад, а аліменти на її утримання не може надавати з огляду на те, що він не має роботи. Неповнолітня [PERSON] у судове засідання не з"явилася з огляду на стан свого психічного здоров"я та недорозвиненість мови, що не дає їй можливості висловити свою позицію по справі. Представник органу опіки у судовому засіданні вказав на те, що вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача є обгрунтованими і відповідають інтересам дитини, від якої батько фактично відмовився. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення вказаних осіб, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Під час проживання сторін у шлюбі, що був розірваний 13.10.2004 року, у них [INFO] народилася донька [PERSON]. Після припинення шлюбних стосунків батько змінив місце проживання і втратив будь-який зв"язок із донькою, не надаючи на її утримання матеріальну допомогу та не беручи участь у її вихованні, тобто не виконуючи свої прямі батьківські обов"язки щодо дитини. Згідно з п. 15 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по матеріальному утриманню та вихованню дітей, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки [PERSON], заборгувавши по аліментним платежам станом на 01.12.2014 року 16836 грн., що підтверджується довідкою відділу ДВС Чуднівського РУЮ від 01.12.2014 року, що є в матеріалах справи. В той же час, відповідач протягом двох років жодного разу не відвідав доньку, не цікавлячись її станом здоров"я, умовами проживання та її розвитком. Турчинівська сільська рада, як орган опіки та піклування, дала згоду на позбавлення відповідача батьківських прав і такий крок у ситуації, що склалася, не суперечить інтересам дитини. З огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved