Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У липні 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» звернулося до відповідача, [PERSON] із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме звернути стягнення на житловий будинок № 107 Б, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Разіна Степана, який складається з: А-1 -житлового будинку (шлакоблок) житловою площею 34,7 кв.м., загальною площею 50,7 кв.м., Б-1 - літня кухня (шлакоблок), Г-1 - сарай (шлакоблок), Д-1 - підвалу зі входом (шлакоблок), С-1 - гараж (шлакоблок), Ж-1 - сарай (шлакоблок), 3-1 - навіс (шлакоблок), I-1 - вбиральня (дощаті), 1,2,5 - огорожі. З - водопровід, 4 - зливна яма, І - тротуар, на земельній ділянці площею 600 кв.м., який є предметом договору купівлі-продажу, укладеного 25 липня 2008 року між Іпотекодавцем та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є.25.07.2008 року за реєстровим номером 1952, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.07.2008 року за № 3043656, Витяг № 6286956. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19295855 від 24.06.2008 року, виданого обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 23715975 та визнати право власності на зазначений будинок за ПАТ «ДельтаБанк». Провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду, до початку розгляду справи по суті судом було отримано інформацію про смерть відповідача [PERSON] та зясовано, що спадкоємцем є його донька [PERSON]. Ухвалою суду від 14.04.2016р. було замінено відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1377-0161022/ФКВ-08, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 39 900 дол.США з розрахунку 11 % річних за весь час користування кредитом на строк з 25 липня 2008 року по 24 липня 2028 року. Мета кредитування - придбання житла. 30.06.2010 року між TOB «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань TOB «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, [PERSON] передає (відступає) [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить (відступається) право вимагати (замість [PERSON]) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 1377-0161022/ФКВ-08 від 25.07.2008 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання кредиту іпотекодавець передала у іпотеку нерухоме майно, за договором іпотеки № 1377-0161022/Zфквіп-08 від 25.07.2008 року: житловий будинок під номером 107 Б, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, вулиця Разіна Степана, який складається з: А-1 -житлового будинку (шлакоблок) житловою площею 34,7 кв.м., загальною площею 50,7 кв.м., Б-1 - літня кухня (шлакоблок), Г-1 - сарай (шлакоблок), Д-1 - підвалу зі входом (шлакоблок), Є-1 - гараж (шлакоблок), Ж-1 - сарай (шлакоблок), 3-1 - навіс (шлакоблок), 1-1 - вбиральня (дощаті), 1,2,5 - огорожі, 3 - водопровід, 4 - зливна яма, 1 - тротуар, на земельній ділянці площею 600 кв.м., який є предметом договору купівлі-продажу, укладеного 25 липня 2008 року між Іпотекодавцем та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є.25.07.2008 року за реєстровим номером 1952, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.07.2008 року за № 3043656, Витяг № 6286956. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19295855 від 24.06.2008 року, виданого обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 23715975. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 15.06.2015 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 1120919,84 грн.: тіло кредиту - 815 740,06 грн.; відсотки - 292 693,93 грн.; комісія за ведення кредиту - 12 485,85 грн. Відповідно до п.4.4. іпотечного договору № 1377-0161022/Zфквіп-08 від 25.07.2008 року у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на Предмет іпотеки, передбачених п.4.1. даного договору, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним із способів: шляхом прийняття Іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання Основного зобов'язання. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без участі їх представника, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Як встановлено в судовому засіданні, 25 липня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1377-0161022/ФКВ-08, згідно з умовами якого [PERSON] надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 39 900 дол. США з розрахунку 11 % річних за весь час користування кредитом на строк з 25 липня 2008 року по 24 липня 2028 року. Мета кредитування - придбання житла. Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав свої зобовязання за умовами кредитного договору в повному обсязі, шляхом видачі відповідачу кредитних коштів в розмірі 39 900,00 доларів США (тридцять девять тисяч девятсот доларів США 00 центів). На підставі ст.514 ЦК України та вказаного Договору до ПАТ «[PERSON] банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Згідно ст. 1052 ЦК України, разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ч.1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом, передбаченим ст. 1261 ЦК України, є дочка спадкодавця [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [INFO] Б. На даний час свідоцтво про право на спадщину не видане, що підтверджується довідкою №04/01-16 відл 15.01.2016р. (а.с.80) З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої обовязки по поверненню Кредиту згідно графіку погашення кредиту, не виконував, в наслідок чого утворилась заборгованість, станом на 15.06.2015 року складає 1120919,84 грн.: тіло кредиту - 815 740,06 грн.; відсотки - 292 693,93 грн.; комісія за ведення кредиту - 12 485,85 грн.. Судом встановлено, що відповідно до п.4.4. іпотечного договору № 1377-0161022/Zфквіп-08 від 25.07.2008 року у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на Предмет іпотеки, передбачених п.4.1. даного договору, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним із способів: шляхом прийняття Іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання Основного зобов'язання. У відповідності до ст. 6 Закону України "Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України "Про іпотеку"одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; Відповідно до ст .37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України новий кредитор ПАТ «[PERSON] банк» має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь. В рахунок виконання основного зобов'язання Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі у порядку, передбаченому ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до п.39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, ... суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Враховуючи невизнання та порушення прав іпотекодержателя, існують всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателю. Враховуючи спосіб захисту прав, передбачений ст.16 ЦК України, існують всі підстави для визнання права власності за Позивачем. Позивач має право вимагати захисту свого права власності та усунення його порушень на підставі наведених нижче норм: Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.321 ЦК України, ніхто не може бути обмежений у здійсненні права власності. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження". На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави в сумі 16813,80 гривень. Враховуючи викладене та

Outcome: partial