Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків, а саме: пені у розмірі 2463,28 доларів США та трьох відсотків річних у розмірі 1217,77 доларів США. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 06.05.2011 року Суворовським районним судом м.Херсона було винесено рішення по справі № 2-1131/11 за позовом [PERSON] до ПАТ «Західінкомбанк» про стягнення грошових коштів в іноземній валюті, яким позов [PERSON] було задоволено, стягнуто з ПАТ «Західінкомбанк» на користь [PERSON] заборгованості за поточним рахунком в іноземній валюті № 26207016789, що становить 16875 доларів США, також стягнуто на користь позивача суму витрачену на правову допомогу у розмірі 500 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ. Але станом на 30.09.2013 року ПАТ «Західінкомбанк» не виконує рішення суду, неправомірно утримує грошові кошти в сумі 16875 доларів США, які належать [PERSON] та ухиляється від їх повернення чим спричиняє позивачу матеріальні збитки. В зв'язку з цим просить стягнути з відповідача пеню та три відсотки річних та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні неодноразово уточнювала позовні вимоги, але остаточно просила суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 2205,01 доларів США та три відсотки річних у розмірі 1083,46 доларів США та понесені ним судові витрати. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на свої письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, приходить до наступного. Судом встановлено, що 31.05.2008 року між позивачем та ПАТ "Західінкомбанк" було укладено договір банківського вкладу № 01/10-16789 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, станом на 15.11.2010 р. сума коштів на рахунку № 26207016789 становить 16875,00 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 06.05.2011р. стягнуто з ПАТ "Західінкомбанк" на користь позивача депозитний вклад в розмірі 16875,00 доларів США., суму витрачену на правову допомогу у розмірі 500 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України обставини встановлені рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 26.01.2012р. сторони погодили план поетапного погашення заборгованості, відповідно до п. 1.2 якого відповідач зобов'язався повернути позивачу суму загальної заборгованості згідно з наступним графіком: з лютого 2012 року по травень 2012 року по 1000 доларів США щомісячно та у червні 2012 року 875 доларів США, Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зігдно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач сплатив заборгованість частково, а саме: у квітні 2013 року - 2830 доларів США, а в травні -370 доларів США та в червні 2013 року виплату в сумі 369 доларів США. Проте, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та три відсотки річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання. А тому, вони є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання. З урахуванням уточнень позовних вимог, сторони погодили, що розрахунок розміру 3% річних нарахований позивачем за два роки та чотири місяці та станом на 01.06.2013року складає 1083,46 дол. США Оскільки банком не виконані зобовязання , щодо повернення грошових коштів на вимогу позивача, відповідальність за порушення яких передбачена законом, тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України вказано, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Ст. 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. В судовому засіданні сторонами не заперечувалося, що між сторонами по справі не укладалося письмових правочинів, щодо забезпечення виконання зобовязання ПАТ "Західінкомбанк", отже вимоги позивача, щодо стягнення пені не можна визнати законними та обґрунтованими, та є такими що не підлягають задоволенню. За таких умов, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних в розмірі 1083,46 доларів США. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229,40 грн. Враховуючи викладене і

Outcome: partial