Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

В червні 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Диканського районного суду Полтавської області з позовом про відшкодування моральної шкоди та просить стягнути на її користь з Диканського районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 100 000 гривень моральної шкоди. Свій позов обґрунтувала тим, що внаслідок неправомірних дій державного виконавця їй завдано моральну шкоду. В своєму позові вказує на те, що внаслідок накладення державним виконавцем арешту на її рахунок відкритий у АТ КБ «Приватбанк», що призначений для здійснення соціальних виплат, протягом тривалого проміжку часу, а саме з 17.09.2020 року її діти позбавленні права на отримання коштів, які призначені для утримання дітей, забезпечення їх одягом, лікуванням, харчуванням. Тобто в період з 17.09.2019 року по 16.05.2020 року вона не могла розпоряджатись коштами, що були призначені для дітей, а у зв`язку з цим була змушена позичати кошти в борг, стан здоров`я погіршився через фінансові проблеми. Також довгий час докладала значні зусилля щоб довести свою позицію в судах, скасувати арешти з рахунків, витрачала багато часу на поїздки в смт. Диканьку до державних виконавців. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 04.06.2020 року задоволено заяву про самовідвід судді. Відповідно до розпорядження т.в.о. голови Диканського районного суду Полтавської області від 04.06.2020 року справу передано до Київського районного суду м. Полтави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали судді Київського районного суду м. Полтави від 02.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. \~ \~ \~ \~16.09.2020 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути солідарно з Диканського районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на її користь 100 000 гривень моральної шкоди та судові витрати шляхом списання з Державного бюджету України через Державну казначейську служби України. Відповідно до ухвали суду від 16.09.2020 року залучено до справи в якості співвідповідачів АТ КБ «Приватбанк» та Головне Управління Державної казначейської служби України в Сумській області та виключено АТ КБ «Приватбанк» з числа третіх осіб. Згідно даної ухвали витребувано з Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні. Відповідно до ухвал суду від 22.01.2021 року та 08.02.2021 року накладено штраф за невиконання ухвал суду про витребування з Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні. 06.08.2020 року Зіньківським районним відділом державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано на відзив на позов. В даному відзиві вказується, що на виконанні перебували виконавчі провадження №58489405 та №58490829 з 07.05.2019 по 05.09.2019 року, з 18.11.2019 по 26.05.2019 року. Постанова про арешт коштів боржника виноситься державним виконавцем як захід примусового виконання рішення та накладення арешту на кошти боржника. Обов`язок повідомляти виконавця про спеціальний режим використання рахунків боржника покладається на банк, який отримав відповідну постанову. В процесі виконання рішення жодних відомостей про заборону звертати стягнення від банку не надходило. 10.08.2020 року Диканським районним відділом державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано відзив на позов. В даному відзиві посилаються на ту обставину, що позивачем не доведено факт завдання їй моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір. Отже в задоволенні позову просили відмовити. 14.08.2020 року третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області подали свої пояснення щодо позову та просили відмовити в його задоволенні, оскільки позивач не надала доказів на підтвердження своїх позовних вимог по розміру моральної шкоди. 07.10.2020 року представник відповідача Головного управління державної казначейської служби України у Сумській області подав відзив на позов та просив відмовити в задоволені позову оскільки відповідачем жодним чином не було порушено права позивача. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник в судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, просили відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзивах та розглядати справу без участі представників. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав свої пояснення щодо позову, просив відмовити в його задоволенні та розглядати справу без участі представника. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до рішення Диканського районного суду Полтавської області від 03.09.2018 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду від 16.01.2019 року встановлено побачення з донькою та онукою першої та третьої п`ятниці кожного місяця з 17 години до 20 години неділі за місцем проживання батька [PERSON] по [ADDRESS] за місцем проживання діда [PERSON] по [ADDRESS] , а також три дні в період осінніх канікул, сім днів у період зимових канікул та один місяць в період літніх канікул. 26.02.2019 року державним виконавцем Диканського РВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58490829 щодо побачень стягувача [PERSON] з донькою. 26.02.2019 року державним виконавцем Диканського РВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58489405 щодо побачень стягувача [PERSON] з онукою. Постановами державного виконавця Диканського РВ ДВС від 09.04.2019 року на [PERSON] накладено штраф у розмірі 1700 гривень та цього ж дня накладено штраф у розмірі 3400 гривень, 10.04.2019 року щодо [PERSON] внесені дані до Єдиного реєстру боржників та винесено постанову про позбавлення права керування транспортними засобами, 22.04.2019 року накладено штраф в сумі 3400 гривень. 26.04.2019 року постановою державного виконавця Макаренко М.В. виконавче провадження №58490829 передано на виконання до Зіньківського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області та постановою від 07.05.2019 року прийнято до виконання старшим державним виконавцем Битенко Н.В. 08.07.2019 року старшим державним виконавцем Зіньківського РВ ДВС Битенко Н.В. складено акт про те, що дитина за місцем проживання [PERSON] батька відсутня, також вказав, що [PERSON] дочку [PERSON] не привозила. Того ж дня винесено постанову про накладення на [PERSON] штрафу в сумі 1700 гривень за невиконання рішення суду. 17.09.2019 року старшим державним виконавцем Диканського РВ ДВС винесено постанову про арешт майна боржника і арешт грошових коштів [PERSON] у зв`язку з накладенням штрафів за невиконання рішення суду. Відповідно до\~ухвали Диканського\~районного суду\~Полтавської області\~від 24.01.2020\~року скаргу\~ [PERSON] \~задоволено частково. Визнано неправомірними дії та рішення і зобов`язано державного виконавця усунути порушення та поновити порушене право [PERSON] шляхом скасування у виконавчому провадженні № 54490829 - постанови від 09 квітня 2019 року, винесеної державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко Мариною Володимирівною про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 1 700 грн.; - постанови від 09 квітня 2019 року, винесеної державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко Мариною Володимирівною про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 3 400 грн.; внесені 10 квітня 2019 року державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко Мариною Володимирівною, дані про [PERSON] до Єдиного реєстру боржників; - постанови від 10 квітня 2019 року, винесеної державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко Мариною Володимирівною про встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві керування транспортними засобами; - постанови від 22 квітня 2019 року, винесеної державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко Мариною Володимирівною про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 3 400 грн.; - постанови від 08 липня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Битенко Наталією Володимирівною про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 1 700 грн.; - постанови від 17 вересня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Михайліченком Володимиром Олексійовичем про арешт майна боржника та рішення №48724419 про реєстрацію обтяження, а саме арешту нерухомого майна боржника [PERSON] - постанови від 17 вересня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Михайліченком Володимиром Олексійовичем про арешт коштів боржника [PERSON] , в тому числі арешт коштів, що перебувають на рахунку № [NUMBER] відкритому у АТ КБ "ПриватБанк", та призначені для здійснення соціальних виплат на дитину, що не досягла трьох річного віку та аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 27.01.2020 року скаргу [PERSON] задоволено частково. Визнано неправомірними дії та рішення і зобов`язано державного виконавця усунути порушення та поновити порушене право [PERSON] шляхом скасування у виконавчому провадженні № 58489405 - постанови від 26 червня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Битенко Наталією Володимирівною про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 1 700 грн.; - постанови від 08 липня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Битенко Наталією Володимирівною про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 3 400 грн.; внесені 08 липня 2019 року старшим виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Битенко Наталією Володимирівною, дані про [PERSON] до Єдиного реєстру боржників; - постанови від 20 серпня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Битенко Наталією Володимирівною про встановлення тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві керування транспортними засобами; - постанови від 17 вересня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Михайліченком Володимиром Олексійовичем про арешт майна боржника та рішення №48725082 про реєстрацію обтяження, а саме арешту нерухомого майна боржника [PERSON] - постанови від 17 вересня 2019 року, винесеної старшим державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Михайліченком Володимиром Олексійовичем про арешт коштів боржника [PERSON] в тому числі арешт коштів, що перебувають на рахунку № [NUMBER] відкритому у АТ КБ "ПриватБанк", та призначені для здійснення соціальних виплат на дитину, що не досягла трьох річного віку та аліментів. Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно з ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статтею 11 Закону «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. Згідно ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян, гарантованих Конституцією України та законами України. Відповідно до ст.11 вказаного Закону державний виконавець несе відповідальність, передбачену законом за невиконання або неналежне виконання своїх службових обов`язків. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року за\~№4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду). Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення. Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України. В ході розгляду справи встановлено, що позивач зазнала душевних страждань у зв`язку із тим, що внаслідок блокування рахунку вона була позбавлена засобів до існування, не мала можливості придбати дитині продукти харчування та ліки, змушена була позичати гроші у знайомих. Дії державних виконавців рішеннями суду визнані неправомірними та зобов`язано державних виконавців поновити порушене право позивача. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази. При вирішення спору про відшкодування моральної шкоди предметом доказування є не тільки факт неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, а також і факт виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що діями відповідачів позивачу завдана моральна шкода, розмір її складає 50000 гривень. В частині вимог до АТ КБ «Приватбанк» та Головного Управління Державної казначейської служби України в Сумській області необхідно відмовити, оскільки дії цих відповідачів не визнані неправомірними, отже відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. При подачі позову позивач сплатила 1000 гривень судового збору, тому на підставі ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До справи додано детальний розрахунок суми витрат на правову допомогу та акт наданих послуг, а також квитанції про сплату витрат на правову допомогу. З даних документів вбачається, що позивач сплатила за надану правову допомогу 15000 гривень, які підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: partial