Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

21 січня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати нечинними та скасувати: Протокол загальних зборів ОСББ «Білий будинок» від 29.05.2010 року; Протокол загальних зборів ОСББ «Білий будинок» від 29.10.2011 року; Протокол засідання членів правління ОСББ «Білий будинок» № 25 від 02.04.2013 року; Інструкцію по пропускному режиму автотранспорту на територію ОСББ «Білий будинок». Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Стверджує, що оспорюванні документи були прийняті із грубим порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, було недотримало вимоги ч. 14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Ухвалою суду від 06 лютого 2019 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Представник відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» - Драгомир Андрій Петрович просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вказуючи на його необґрунтованість, а також просив застосувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно установчих зборів власників квартир будинку [ADDRESS] від 05.12.2009 року було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок». ОСББ «Білий будинок», після передачі в експлуатацію від забудовника будинку [ADDRESS] 01.02.2010 року, здійснює утримання, обслуговування, обладнання та охорону будинку. Згідно з протоколом засідання правління ОСББ «Білий будинок» від 12.03.2014 року головою правління обрано [PERSON] . Позивач, [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на квартиру від 24 березня 2011 року. Таким чином на підставі ст. 1 З.У «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» позивач є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS], в якому створено ОСББ «Білий будинок». Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує те, що протоколи загальних зборів ОСББ «Білий будинок» від 29.05.2010 року, від 29.10.2011 року; Протокол засідання членів правління ОСББ «Білий будинок» № 25 від 02.04.2013року; Інструкція по пропускному режиму автотранспорту на територію ОСББ «Білий будинок» були прийняті із грубим порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, було недотримало вимоги ч. 14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відповідно до яких рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління і користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що твердження позивача є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. Так, відповідно до Протоколу загальних зборів ОСББ «Білий будинок» від 29.05.2010 року було прийняте рішення про затвердження проекту благоустрою, встановлення паркану, шлагбауму, будки охоронців . Згідно Протоколу загальних зборів ОСББ «Білий будинок» від 29.10.2011 року, було прийняте рішення про необхідність охорони та здійснення платежів по її утриманню. Відповідно до Протоколу засідання членів правління ОСББ «Білий будинок» №25 від 02.04.2013 року було прийнято рішення про введення в експлуатацію систем відео нагляду, вирішене питання про правила пропускного режиму та питання про заміну пропусків, запроваджено Інструкцію по пропускному режиму автотранспорту на територію ОСББ «Білий будинок». Частиною 4 cт. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції від 03.11.2005 року, який був чинним на час проведення 29.05.2010 року загальних зборів власників квартир будинку [ADDRESS], передбачалось, що загальні збори правомочні, якщо на них присутні більше половини членів об`єднання. У відповідності до ч.5 cт. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції від 03.11.2005 року, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх членів об`єднання. Згідно пункту 9.5. розділу 9 "Органи управління об`єднання" Статуту ОСББ "Білий будинок", який було затверджено загальними зборами ОСББ від 05.12.2009 року та редакція якого була чинна на час проведення 29.05.2010 року загальних зборів власників квартир будинку [ADDRESS] , - Загальні збори членів об`єднання є чинними, якщо на них присутні більш 50 відсотків членів об`єднання. Рішення загальних зборів членів приймаються більшістю в 1/2 голосів від загальної кількості голосів членів об`єднання, які присутні на загальних зборах. Як вбачається з протоколу №3 загальних зборів ОСББ від 29.05.2010 року, загальна чисельність співвласників будинку на той час складала 100 осіб, а на зборах були присутні 52 особи, що складає більш ніж 50% від загальної кількості. За питання щодо проведення відео нагляду було проголосовано кількістю в 37 осіб, що у свою чергу від кількості 52 особи є більшістю (більш ніж 1/2 голосів від присутніх). Згідно протоколу №5 загальних зборів ОСББ від 29.10.2011 року загальна чисельність членів ОСББ на той час складала 154 особи, а на зборах були присутні 85 осіб, що складає більш ніж 50% від загальної їх кількості. За питання щодо охорони прибудинкової території було проголосовано кількістю в 44 особи, що у свою чергу від кількості 85 осіб є більшістю (більш ніж 1/2 голосів від присутніх). Крім цього, зазначені загальні збори збиралися у той час, коли [PERSON] вже була членом ОСББ, та як і всі інші члени ОСББ сповіщалася належним чином як про самі збори, так і про результати зборів, у тому числі і про рішення, прийняті на зборах На виконання зазначених рішень вищого органу управління об`єднання - загальних зборів, Правлінням ОСББ були здійснені заходи щодо укладання відповідних договорів з організаціями щодо охорони та обладнання відео спостереження будинку та прибудинкової території, та після завершення цих дій, 02.04.2013 року Правління ОСББ було прийнято рішення про введення в експлуатацію системи відео нагляду та розглянуті питання у зв`язку з цим щодо правил пропускного режиму та заміни пропусків на прибудинкову територію. Таким чином, позивач помилково вважає, що рішення, які приймалися загальними зборами ОСББ 29.05.2010 року та 29.10.2011 року бути прийняті з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а саме ч.14 cт. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», в редакції, яка чинна на сьогоднішній день, так як у цій редакції закон почав діяти з 01.07.2015 року, та до цього часу такої норми цей закон не містив. Суд вважає, що оскаржувані рішення були прийняті загальними зборами ОСББ від 29.05.2010 року та 29.10.2011 року у відповідності до норм Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та у відповідності Статуту об`єднання в редакції закону та Статуту, які були чинними на час прийняття рішень. Отже виходячи з наведеного, судом встановлено, що права позивача в даному випадку не порушенні, оскільки відповідач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» діє відповідно до статуту та рішень зборів правління. Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Слід також звернути увагу на той факт, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/15250/18 за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» про усунення перешкод в користуванні дворовою та прибудинковою територіями. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила визнати дії правління ОСББ «Білий будинок» (ЄДРПОУ 36851536, [ADDRESS]) по встановленню обмежень по доступу до дворової та прибудинкової території належних мені та членам моєї родини транспортних засобів за адресою [ADDRESS] незаконними, та такими, що порушують її законні права та інтереси. Зобов`язати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Білий будинок» за адресою [ADDRESS] припинити нарахування [PERSON] платежів за експлуатацію систем відео нагляду та послуги охорони та скасувати незаконно нараховану заборгованість (списати), яка була помилково нарахована [PERSON] за експлуатацію систем відео нагляду та послуги охорони. Зобов`язати правління ОСББ «Білий будинок» (ЄДРПОУ 36851536, [ADDRESS]) усунути перешкоди в користуванні дворовою та прибудинковою територіями шляхом надання постійної перепустки на в`їзд та виїзд належних позивачеві та членам її родини транспортних засобів, припинити вибірковий пропуск (допуск) на прибудинкову територію транспортних засобів, що здійснюють короткотривалий в`їзд на прибудинкову територію, які попередньо засвідчують особу чи адресу позивача, як адресата (у формі таксі, доставки тощо), що не мають за мету паркування у зоні прибудинкової території, шляхом блокування встановлених пристроїв для обмеження доступу до дворової та прибудинкової території за адресою [ADDRESS]. Зобов`язати ОСББ «Білий будинок» укласти з [PERSON] договір на надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] на підставі Закону «Про житлово-комунальні послуги» та відповідно до переліку, затвердженого постановою KM України від 20.05.2009 р. № 529. Стягнути сплачені судові витрати з відповідача. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.12.2018 року у задоволенні даного позову було відмовлено, через безпідставність позовних вимог. Крім того, Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачена можливість оскарження в судовому порядку саме рішень загальних зборів, а не протоколів та Інструкції, у зв`язку з чим, на думку суду, позивачем обрано невірний спосіб захисту. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Позивач не надала суду належних і допустимих доказів в обґрунтування заявлених нею позовних вимог. Що стосується заяви представника відповідача про застосування строку позовної даності слід зазначити, що, відповідно до роз`яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю позивачкою тих обставин, на які вона посилається як на підставу для задоволення своїх позовних вимог, підстав для застосування строків позовної давності та, як наслідок, відмови у задоволенні позову у зв`язку з пропущенням строку позовної давності, суд не вбачає. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed