Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Бершадської міської ради Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивують тим, що на підставі договору дарування серії ВВК № 641304 від 30.07.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Полуденко М.Ф. їм на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2009 року [PERSON] було успадковано земельну ділянку розміром 0,159 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться на території Бершадської міської ради народних депутатів Вінницької області по [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства. Оскільки їм на праві власності належить нерухоме майно, вони здійснили перебудову та добудову господарських будівель та споруд: літня кухня з цокольним поверхом літ. "Б" та гараж з надбудовою, які були збудовані в 1989 році в 2004 році були самовільно переплановані під житловий будинок, старий житловий будинок в 2004 році реконструйовано під сарай літ. "Д", сарай під. літ. "Г" перейменовано на сарай під літ. "Б", сарай під літерою "В" побудовано самочинно. 06 червня 2017 року Бершадським районним бюро технічної інвентаризації була проведена технічна інвентаризація житлового будинку та господарських будівель та споруд розташованого по [ADDRESS], за результатами якої було видано новий технічний паспорт на житловий будинок, в якому міститься план та технічна характеристика об"єкта нерухомого майна після проведення реконструкції (перебудови). Позивачі стверджують, що вчиненні перебудови зроблено з метою покращення своїх житлових умов без порушення встановлених будівельних норм і правил та без отримання відповідного проекту та дозволу, що позбавляє можливості належним чином оформити правовстановлюючі документи на вказане майно, а тому просять визнати за ними право приватної спільної часткової власності , по 1/2 частки за кожним, на житловий будинок -А, загальною площею 125,4 кв. м., житловою площею -68,9 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: погріб-А/під, вхідний майданчик-А, сарай-Б,В, Д, огорожа 1-3, що розташовано в [ADDRESS]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з"явилися, надали до суду письмові заяви, в яких заявлені вимоги підтримали повністю, просять слухати справ у їх відсутність. Представник відповідача Красиленко І. В. в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги визнала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що на підставі договору дарування серії ВВК № 641304 від 30.07.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу Вінницької області Полуденко М.Ф. позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Крім того відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2009 року позивачкою [PERSON] було успадковано земельну ділянку розміром 0,159 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться на території Бершадської міської ради народних депутатів Вінницької області по [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, для ведення особистого підсобного господарства. Після отримання вказаного житлового будинку у власність позивачі здійснили перебудову та добудову господарських будівель та споруд: літня кухня з цокольним поверхом літ. "Б" та гараж з надбудовою, які були збудовані в 1989 році в 2004 році були самовільно переплановані під житловий будинок, старий житловий будинок в 2004 році реконструйовано під сарай літ. "Д", сарай під. літ. "Г" перейменовано на сарай під літ. "Б", сарай під літерою "В" побудовано самочинно. 06 червня 2017 року Бершадським районним бюро технічної інвентаризації була проведена технічна інвентаризація житлового будинку та господарських будівель та споруд розташованого по [ADDRESS], за результатами якої було видано новий технічний паспорт на житловий будинок. Після перепланування будинок складається : А- житловий будинок загальною площею 125,4 кв.м., житловою площею 68,9 кв.м., Апід- погріб, а - вхідний майданчик, Б-сарай, В - сарай, Д - сарай, 1-3 споруди. З дослідженого у судовому засіданні технічного висновку про обстеження технічного стану житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] судом встановлено, що технічний стан житлового будинку та всіх господарських споруд, в цілому, задовільний . Житловий будинок та господарські споруди придатні до подальшого використання за своїм прямим цільовим призначенням. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Спірні правовідносини сторін урегульовані ст. 376 ЦК України. Так, за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Як вбачається з досліджених письмових доказів по справі, позивачами не було належним чином затверджено проект будівництва, а тому проведена перебудова визнається судом самочинною. Водночас згідно із ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Аналіз норм ч. 5 ст. 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що в даному випадку основною підставою для визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості є наявність у забудовника права користування земельною ділянкою, а також встановлення факту не порушення прав інших осіб. Окрім того, суд враховує роз'яснення надані у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року, відповідно до яких звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає, що проведена перебудова житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] не порушує прав інших осіб і відповідає діючим архітектурно-будівельним нормам, а тому, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved