Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 вересня 2014 року о 07-30 годин відповідач по справі [PERSON] на річці Бучанка поблизу м. Буча Київської області, грубо порушив Правила рибальства, проводив заборонений вилов риби сіткою з жилки - 2 шт. без належного дозволу органів рибоохорони. При цьому виловив: карась - 1 шт., лящ - 1 шт, судак - 1 шт. - загальною вагою - 1 кг., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 697 (шістсот девяносто сім) грн. 00 коп. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 листопада 2014 року у справі № 367/6685/14-п гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Таким чином, позивач вважає, що вина гр. [PERSON] є доведеною. Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначається відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (п. 6.2. Правил рибальства). В ст. 10 Закону України "Про тваринний світ" зазначено, шо громадяни зобовязані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних обєктів тваринного світу, використовувати обєкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" обєкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає вишкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних обєктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є обєктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Бучанської міської ради Київської області). Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. У звязку з вище викладеним позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення ним законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, у розмірі 697,00грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про місце, дату та час був належним чином повідомлений. До суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних \~у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2014року № 02386, відповідач 24 вересня 2014 року о 07-30 годин, перебуваючи поблизу м. Буча Київської області на річці Бучанка, проводив заборонений вилов риби сіткою з жилки - 2 шт. без належного дозволу органів рибоохорони. При цьому виловив: карась - 1 шт., лящ - 1 шт, судак - 1 шт. - загальною вагою - 1 кг. (а.с. 4) Згідно з довідкою-розрахунком заподіяних збитків рибному господарству України, [PERSON] наніс збитки на суму 697 (шістсот девяносто сім) грн. 00 коп. (а.с. 6) Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 листопада 2014 року у справі № 367/6685/14-п гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. (а.с. 5) Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За даних обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у звязку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved