Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.05.2008 року. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником згідно статуту ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено договір 229308-cred, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000.00 дол. США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також в забезпечення виконання зобов'язання за договором № 229308-cred 23.05.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником згідно статуту ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено договір поруки № 229308-cred/ДП. Відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали, станом на 04.08.2013р. мають заборгованість в розмірі 5177.19 70 дол. США, з яких: 1483.70 дол. США - заборгованість за кредитом, 3417.16 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 31.29 дол. США - штраф (фіксована частина), 245.04 дол. США - штраф (процентна складова). В позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача та поручителя солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 5177.19 [Долар США], що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2013 року складає 41365.76 грн. за кредитним договором № 229308-cred від 23.05.2008 року; [PERSON], заперечила проти задоволення позову, вказувала на розірвання договору попереднім рішенням суду від 20.01.2010 року між тими ж сторонами про той самий предмет з тих самих підстав. Відповідачі [PERSON], заперечила проти задоволення позову, також подала зустрічний позов про визнання кредитного договору № 229308-cred від 23.05.2008 року розірваним з 30.01.2010 року. В підтвердження своїх позовних вимог вказала про те що рішенням Рівненського міського суду від 20.01.2010 року № 2-1558 згідно якого вже стягнуто заборгованість по даному кредитному договору, заборгованість сплачена в повному обсязі. Просить суд визнати даний кредитний договір розірваний з моменту набранням рішенням № 2-1558 законної сили. Представник ПАТ КБ "Приватбанк" первісний позов підтримав в повному обсязі, в зустрічному просив суд відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд важає, що позовні вимоги первісного позивача підлягають до задоволення а в задоволені зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами був спір з приводу якого ухвалено заочне рішення Рівненського міського суду від 20.01.2010р. предметом розгляду якого є кредитний договір № 229308-сred, відповідно до якого встановлена обставина укладення даного договору та договору поруки між сторонами. Судом було встановлено що станом на 15.07.2009 року позичальник належним чином не виконував умови договору відповідно до якого утворилася заборгованість в розмірі 5117,35 дол. США. Судовим рішенням позов ПАТ КБ "Приват Банк" задоволено повністю, стягнуто солідарно названі вище грошові кошти з відповідачів [PERSON] та [PERSON] та був виданий виконавчий лист. Згідно якого відділом Рівненського МУЮ відкрито виконавче провадження № 20698964, 29.04.2011 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повною сплатою боргу відповідно до двох чеків від 29.04.2011 року в сумі 41365,27 грн.. Крім того, згідно розрахунку заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором станом на 04.08.2013 року становить 5177.19 дол. США, яка складається з основного боргу в сумі 1483.70 дол. США, відсотків за користування кредитом в розмірі 3417.16 дол. США, та штрафів 31.29 дол. США (фіксована частина) та 245.04 дол. США (процентна складова). Судом встановлено, що згідно чеків про сплату на погашення боргу від 29.04.2011 року відповідачем [PERSON] на рахунок банку сплачено 40836,45 грн., що складає 5117,35 дол. США відповідно до курсу НБУ на день сплати, банком відповідно до розрахунку заборгованості зараховано 05.05.2011р. 2558,67 дол. США на погашення основного боргу, та 2558,68 дол США на погашення відсотків. Кредитним договором п. 1.4 визначено дата повного погашення заборгованості 20.07.2009 року, згідно графіку погашення. Згідно п.3.1 позичальник забов'язується сплачувати відсотки за кредитом в розмірі 24% річних, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 3.3 кредитного договору визначено сплату відсотків у розмірі 48% річних на суму не погашеної заборгованості. Пунтом 5.10 кредитного договору передбачено, що про порушенні умов договору позичальник забов'язаний сплатити банку 250 грн.+5% від суми позову штрафу. Також договором п.5.7 сторони визначили збільшення строку позовної давності по сплаті кредиту, процентів, штрафів, пені строком 5 років. Договором поруки від 23.05.2008 року укладеному між [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" п.4, 5, 6, визначено, що поручитель відповідає за забов'язанями позичальника за кредитним договором № 229308-cred, в повному обсязі. Пунктом 12 договору поруки встановлено що сторони дійшли згоди про те, що вони можуть звернутися з вимогою про захист свого порушеного права за цим договором протягом 5 років. Також передбачено направлення вимоги про повідомлення сплати боргу за даним кредитним договором. Яка була направлена поручителю, та залишена без задоволеня. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке своєчасно не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України. Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Пунктом 3.3 умов договору визначений такий же порядок погашення. У зв'язку з сплатою боргу відповідно до судового рішення заборгованість за яким задоволено станом на 15.07.2009 року, а сплачена лише 29.04.2011 року, дана сума зарахована відповідно до умов договору та з врахуванням того що договір не є припиненим та діє, відповідно були нараховані відсотки протягом цього часу, які і були частково погашені. Таким чином, відсутність реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Статею 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Судом не встановлено одночасно чотирьох обставин згідно яких є підстави для розірвання договору. Вказаним вище рішенням Рівненського міського суду договір розірваний не був, суд при задоволенні позову керувався ст. ст. 1050, 1049, 1048, 527, 526 ЦК України, додаткового рішення не ухвалено. З огляду на вищевказане позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають до задоволення в повному обсязі, в задоволені зустрічного позову [PERSON] слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно кошти в сумі 5177.19 Доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 04.08.2013 року складає 41365,76 грн. (сорок одна тисяча триста шістдесят п"ять) грн. за кредитним договором № 229308 - cred від 23.05.2008 року. та сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду, у сумі 413 грн. 66 коп., що стверджується платіжним дорученням. В зв"язку із відмовою [PERSON] в зустрічному позові, сплачений нею судовий збір в сумі 229 грн.40 коп. суд відносить за її рахунок. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 536, 625, 549-552, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved