Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

17 лютого 2017 року позивач [PERSON] , власник автомобіля «FREIGHTLINER FLC120» державний реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричепу «TRAILOR SYY 3SX-24» державний реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся в суд з позовом до відповідача Служби автомобільних доріг в Миколаївській області про стягнення матеріальних збитків в сумі 532123,31 грн., заподіяних 09.10.2016 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди через потрапляння автопотягу у вибоїну довжиною 7 метрів, шириною 6 метрів, глибиною 0,4 метра, що не була належним чином огороджена або позначена відповідними дорожніми знаками, що привело до перекидання та пошкодження автопотягу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася на автомобільній дорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (раніше Р-06 «Ульянівка - Миколаїв»), яка суміщається з перехрестям вулиці Київська з вулицею Одеська у м. Вознесенську внаслідок недотримання відповідачем як власником автомобільної дороги обов`язків по ремонту та утриманню у безпечному для дорожнього руху стану дороги, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2016 року провадження у справі про притягнення водія автопотягу [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилаючись на те, що автомобілю «FREIGHTLINER FLC120» державний реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричепу «TRAILOR SYY 3SX-24» державний реєстраційний номер [NUMBER] спричинена матеріальна шкода в сумі 532123,31 грн., яка складається з вартості автомобіля визначеної звітом оцінювача №12/10/16 від 12.12.2016 року, вартості ремонтно-відновлювальних робіт напівпричепа, витрат пов`язаних з евакуацією автопотягу з місця ДТП, вартості проведення оцінки з визначення розміру заподіяної шкоди, позивач просив позов задовольнити. Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду від 20.02.2017 року було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду на 09.03.2017 року (а.с. 59 том 1). Ухвалою суду від 09.03.2017 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі співвідповідачем КП «Водопостачання міста Вознесенська», оскільки дана юридична особа у жовтні 2016 року на вказаній ділянці автодороги проводила ремонтні роботи, пов`язані з усуненням аварійного стану каналізаційного колектора, у зв`язку з чим КП «Водопостачання міста Вознесенська» до Служби автомобільних доріг в Миколаївській області та до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області подано на погодження схему організації дорожнього руху, в тому числі, на підприємство покладено обов`язок про встановлення тимчасових дорожніх знаків, а відтак нехтування ними обов`язків може знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. Розгляд справи призначено на 20.03.2017 року (а. с. 86 том 1). 20.03.2017 року надійшли письмові заперечення з додатком від КП «Водопостачання міста Вознесенська» (а. с. 91-114 том 1). Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 11.10.2017 року по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу (а. с. 211 том 1), провадження по справі було призупинено. 05.02.2018 року до суду надійшов висновок експерта №20643/17-54 від 26.01.2018 року(а. с. 1-20 том 2) і ухвалою суду від 07.02.2018 року (а. с. 22 том 2) провадження по справі поновлено. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 22.02.2018 року (а.с. 35-36 том 2) провадження по справі за позовом [PERSON] до Служби автомобільних доріг в Миколаївській області про стягнення матеріальних збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою було закрито у зв`язку з відмовою представника позивача від позову до Служби автомобільних доріг в Миколаївській області. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 19.03.2018 року по справі було призначено проведення Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової автотехнічної експертизи дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 53-54 том 2), провадження по справі було призупинено. 27.08.2018 року до суду надійшов висновок експерта №18-1328 від 10.08.2018 року (а.с. 61-67 том 2) і ухвалою суду від 10.09.2018 року (а. с. 22 том 2) провадження по справі поновлено. 09.11.2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] до матеріалів справи залучено висновок судового експерта Семенченко Павла Олексійовича №158/10-18 від 07.10.2018 року, вказане дослідження проведено за заявою позивача самостійно. Ухвалою суду від 09.11.2018 року провадження по справі було призупинено у зв`язку з призначенням комплексної комісійної судово-автотехнічної та фоноскопічної експертизи. 04.01.2021 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів №28427/18-35/791/19-52/792/19-35 від 23.12.2020 року. Ухвалою суду від 05.01.2021 року провадження по справі поновлено, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 17.02.2021 року до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] до КП «Водопостачання міста Вознесенська» про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн. Ухвалою суду від 19.02.2021 року було відмовлено [PERSON] у залученні його третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та роз`яснено право окремого звернення до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди. 02.06.2021 року до матеріалів справи долучений висновок експертів №3536/10655-10656 від 30.04.2021 року за результатами проведення судової комісійної дорожньо-технічної експертизи за заявою представника позивача [PERSON] - [PERSON] і яку провели експерти Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса». Ухвалою суду від 02.06.2021 року (а.с.204,т.2) підготовче судове засідання будо закрито і справа призначена до розгляду в судове засідання. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] - в судовому засіданні підтримав позовні вимоги розмір яких визначений у висновку експерта №20643/17-54 від 26.01.2018 року та просив стягнути судові витрати. Представник відповідача ( до відмови від позову) - Служби автомобільних доріг в Миколаївській області - в судовому засіданні позов не визнав, посилається на Закон України "Про дорожній рух", "Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області", затверджене наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 27.04.2016 року № 121, згідно з якими Служба автомобільних доріг у Миколаївській області виконує лише функції замовника з усього комплексу дорожніх робіт. Вказує на те, що відповідно до договору № 1-Б від 18.02.2016 року експлуатаційне утримання даної ділянки дороги на момент скоєння ДТП здійснювало ДП " Миколаївський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", а відтак Служба автомобільних доріг у Миколаївській області виконала свої функції по забезпеченню безпечних умов дорожнього руху шляхом укладення договору підряду, поклавши всю відповідальність щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, ремонту доріг, належного їх утримання на підрядника - ДП "Миколаївський облавтодор". Вважає, що вина дорожньої організації у скоєнні ДТП не є доведеною і встановленою належними та допустимими доказами. Відповідач звертає увагу суду на те, що на час виникнення та на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди проводилися КП «Водопостачання міста Вознесенська» ремонтні роботи, пов`язані з усуненням аварійного стану каналізаційного колектора, яке погодило з ними організацію дорожнього руху на місці ремонтних робіт та повідомило 20.10.2016 року про завершення першого етапу ремонтних робіт, асфальтування місця проведення робіт та відновлення руху автотранспорту. Представник відповідача - КП «Водопостачання міста Вознесенська» - в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи на докази, які підтверджують відсутність його вини у завданні шкоди позивачу в результаті перекидання автомобіля «FREIGHTLINER FLC120» та напівпричепу «TRAILOR SYY 3SX-24»: дотримання вимог організації дорожнього руху у місці проведення ремонтних робіт, а саме встановлення попереджувальних дорожніх знаків; необхідність врахування погодних умов, які мали місце напередодні дорожньо-транспортної пригоди, і кваліфікуються як небезпечне метеорологічне явище; неврахування водієм транспортного засобу специфіки вантажу (великої рогатої худоби), що знаходився в напівпричепі; відсутність в діях головного інженера підприємства [PERSON] події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.4 КУпАП; висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про відсутність пошкоджень на автомобілі, які характерні для потрапляння в вибоїну глибиною 0,4 метра та відеозапису обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного із доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає із наступних підстав. Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно з ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Правила) встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів. Указані правила є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів (п. 1). Статтею 16 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що питання виробничої діяльності комунальних служб на ділянках вулиць і доріг населених пунктів, що суміщаються з автомобільними дорогами державного значення, пов`язані із закриттям або обмеженням руху, погоджуються з органом державного управління автомобільними дорогами загального користування та відповідними державними органами з безпеки дорожнього руху. Законом України від 30.06.1993 року «Про дорожній рух» (ст. 26) передбачено, що при виконанні робіт в смузі відведення автомобільної дороги, вулиці та залізничного переїзду, якщо це загрожує безпечному чи безперебійному руху транспорту і пішоходів, організації, що відповідає за утримання автомобільної дороги, вулиці та залізничного переїзду, можуть закрити чи обмежити рух на основі погодженого з національною поліцією ордера, який видається відповідним дорожнім органом, а в містах - службою місцевого державного органу виконавчої влади та місцевого самоврядування. У ордері викладаються умови заборони або обмеження руху, порядок інформування про це учасників дорожнього руху, заходи щодо безпеки дорожнього руху і строки проведення робіт. Порушення цих вимог тягне за собою матеріальну відповідальність організації, що виконують роботи. Також встановлено, що автомобільна дорога Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (раніше Р-06 «Ульянівка - Миколаїв») включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 712, як національна автомобільна дорога і належить до сфери управління Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор). Місцем дорожньо-транспортної пригоди в даній справі є ділянка даної дороги в м.Вознесенську, яка знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг і суміщається з перехрестям вулиці Київська з вулицею Одеська. Отже, власником дороги Р-06 «Ульянівка - Миколаїв» є держава, яка уповноважила Державну службу автомобільних доріг України в особі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області здійснювати управління дорогою. Між Службою автомобільних доріг (замовник) і ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (підрядник) було укладено договір №1-Б від 18.02.2016 року (а.с. 66-73 том1), за умовами якого Служба автомобільних доріг доручила підряднику і зобов`язалася прийняти і оплатити виконання робіт з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області у межах виділених фінансових ресурсів (213 185 585 грн.) згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікацій робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування». У свою чергу, ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» зобов`язалось на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому замовником. Також сторони передбачили, що відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством. При цьому ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» несе відповідальність за: незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні підрядних робіт (послуг), якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди; неналежне надання послуг (невиконання робіт), в межах виділених коштів на фінансування. У цьому випадку підрядник бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів при виникненні дорожньо-транспортних пригод, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків, які виникли на автомобільних дорогах, що знаходяться на експлуатаційному утриманні у підрядника. Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97, який є чинним від 01 січня 1998 року. Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими. Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. Гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І - III категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів;6 см - для решти категорій і груп. У разі перевищення зазначених розмірів окремих осідань, ям, вибоїн, напливів терміни їх ліквідації не повинні перевищувати для групи Б: магістральних вулиць загальноміського значення безперервного і регульованого руху, районного значення (транспортно-пішохідні) 1 доби; для групи В: вулиць і доріг місцевого значення (житлові, промислово-складські, проїзди) 3 діб. У всіх випадках у разі виявлення будь-яких відхилень від вимог цього стандарту, а також на період проведення дорожніх робіт повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості. На час виникнення (09.10.2016 року) та на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди були закінчені КП «Водопостачання міста Вознесенська» ремонтні роботи, пов`язані з усуненням аварійного стану каналізаційного колектора (перший етап), асфальтування місця проведення робіт та відновлення руху автотранспорту. Алгоритм дій по проведенню аварійних та інших ремонтних робіт в межах смуг відведення автомобільних доріг регламентовано Стандартом «Укравтодор» СОУ45.20-00018112-006:2006. Ним визначено обов`язок фізичних чи юридичних осіб, які мають проводити роботи на певній ділянці автомобільної дороги, облаштувати місце проведення таких робіт технічними засобами організації дорожнього руху (далі ОДР) згідно з тимчасовою схемою ОДР, погодженою власником дороги або уповноваженим ним органом. Відповідач КП «Водопостачання міста Вознесенська» 13.09.2016 року звернувся до Служби автомобільних доріг Миколаївської області з питання погодження ОДР на місці ремонтних робіт у м.Вознесенську (а.с. 74, том1) надавши Робочий проект, який враховував організацію дорожнього руху в місці проведення ремонтних робіт, об`їзні маршрути та встановлення тимчасових дорожніх знаків (а.с. 107-113, том 1). Надані КП «Водопостачання міста Вознесенська» схеми ОДР погоджено листом Служби автомобільних доріг Миколаївської області №04-17/1982 від 15.09.2016 року. Виконання ремонтних робіт КП «Водопостачання міста Вознесенська» проводилося в два етапа: -Перший етап розпочався 26.09.2016 року о 07-00 год., про що Служба автомобільних доріг Миколаївської області була повідомлена листом від 23.09.2016 року №325 (а.с. 76 том1), закінчився цей етап 20.10.2016 року асфальтуванням місця проведення робіт (а.с.77 том 1); до складу цих ремонтних робіт входило виконання земляних робіт (розриття) з пошкодженням дорожнього полотна згідно дозволу (а.с. 120, том1), наповнення котловану піском з проливанням водою та ущільнення щебенем та відфрезерованим матеріалом до рівня проїзної частини дороги. Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт №155 від 02.10.2016 року складеного КП «Водопостачання міста Вознесенська» та ТОВ «Вік технології» (підрядчик) (а.с. 101-104, том1), акту від 02.10.2016 року (а.с. 106, том 1) вказані роботи були виконані 02.10.2016 року і о 14-00 год. розпочато рух (проїзд) по місцю розриття (до цього рух транспорту здійснювався за об`їзними маршрутами іншими вулицями м.Вознесенська), але для забезпечення безпеки руху було встановлено тимчасові дорожні знаки, що попереджують про небезпечну ділянку та обмежують швидкість руху на ній, огородження місця проведення ремонтних робіт після цих операцій не проводилось, оскільки перешкоди (вибоїни, ями) на проїзній частини не було. -Другий етап розпочався 22.10.2016 року. Тобто, з 02.09.2016 року з 14-00 год. до 09.10.2016 року 03-00 год. (час скоєння ДТП) проводилася безперешкодна експлуатація дорожнього полотна після закінчення першого етапу робіт. З матеріалів справи вбачається, що 9 жовтня 2016 року близько 03 год. 00 хв. на автомобільній дорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (раніше Р-06 «Ульянівка - Миколаїв»), яка суміщається з перехрестям вулиці Київська з вулицею Одеська у м. Вознесенську у напрямку м. Миколаєва автомобіль «FREIGHTLINER FLC120» державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «TRAILOR SYY 3SX-24» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] рухаючись по правій смузі руху проїзної частини дороги зазнав технічних пошкоджень в результаті перекиду. По обставинам вказаної дорожньо-транспортної пригоди були складені протоколи про адміністративне правопорушення, передбачені: -ст. 124 КУпАП відносно водія автопотягу [PERSON] , який не вибрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, а саме дорожнє покриття (вибоїну) та допустив занос транспортного засобу, чим порушив вимоги п.12.1, 2.3-б Правил дорожнього руху України, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження; -ст. 140 ч.4 КУпАП відносно головного інженера КП «Водопостачання м.Вознесенська» [PERSON] , який будучи посадовою відповідальною особою за проведення дорожніх робіт на перехресті вул. Київській та вул. Одеській не вжив заходів щодо ліквідації ями довжиною 7 метрів, шириною 6 метрів, глибиною 0,04 м.,чим порушив норми та стандарти утримання автодоріг, а саме: п.п. 3.1.1 ДСТУ-358797, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля «FREIGHTLINER FLC120» державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «TRAILOR SYY 3SX-24» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2016 року провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що із його пояснень і пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] причиною дорожньо-транспортної пригоди за його участі стало неякісне дорожнє покриття - величезних ( значних) розмірів яма та відсутність дорожніх знаків, які б вказували на ямковість дороги. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.12.2016 року провадження по справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП закрито за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять прямих, безспірних, допустимих і належних доказів його вини, а також доказів того, що він є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права. За положенням статті 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Норми ч. 1 ст. 1166 визначають підстави відшкодування майнової шкоди. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок, а також вину заподіювача , а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи з викладеного та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. За приписами статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до преамбули статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України» а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу не може бути поставлено під сумнів Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. У справі, яка розглядається суд зважаючи на наявність преюдиційних судових рішень, які набрали законної сили, та встановлюють відсутність в діях [PERSON] та [PERSON] складу адміністративного правопорушення не вправі обговорювати (встановлювати) вину таких осіб, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Ці постанови суду про відсутність в діях [PERSON] та [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124,140ч.4 КУпАП, звільняють їх від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. Вказаними постановами у адміністративних справах надано правову кваліфікацію діям учасників ДТП та не встановлено вини [PERSON] та [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначені постанови набрали законної сили. У зв`язку із чим посилання на висновки експертних досліджень, які містять підтвердження вини їх у скоєнні ДТП судом відхиляються. Преюдиціальні факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, у процесуальній формі, а тому немає необхідності встановлювати їх знову. Такі правила спрямовані на додержання процесуальної економії в новому процесі. У випадку встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі, не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їх повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 234/16272/15-ц (провадження № 61-31395сво18) зроблено висновок про те, що "преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. […] При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування". Відповідач КП «Водопостачання м. Вознесенська» суду надав докази щодо відсутності його вини в завданні шкоди майну належного позивачу: -відеозапис на цифровому носії (компакт-диск) з камери спостереження, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , де відображено станом на час дорожньо-транспортної пригоди (09.10.2016 року): наявність дорожніх знаків - 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 20 км/год», 1.11 «Пагорб», інформаційна табличка «Аварійний ремонт»; стан дорожнього покриття - мокре (після дощу); дорожня обстановка перед дорожньо-транспортною пригодою - аналогічний автопотяг в межах довжини запису (41 секунда) проїхав вказану ділянку дороги без пригоди, дорога була освітлена (а. с. 172-173, том1). -Довідку Миколаївського обласного центру з гідрометеорології (а. с. 114, том1), згідно якої за даними спостережень метеорологічної станції Вознесенськ 08.10.2016 року з 06:45 год. до 23:10 год. спостерігався дощ, кількість опадів склала 33 мм. (небезпечне метеорологічне явище), що складає 138% місячної норми. -Копію Робочого проекту «Ремонтні роботи на каналізаційному колекторі по вул. Одеська у м.Вознесенську, об`їзний маршрут по вулицям міста Вознесенськ, організація і безпека дорожнього руху у місце проведення будівельних робіт», акти прийому-передачі виконаних робіт №155 та акт б/н від 02.10.2016 року, який погоджений з Службою автомобільних доріг в Миколаївській області та Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області, ордер на виконання земельних робіт №30, які підтверджують, що КП «Водопостачання м.Вознесенська» виконання ремонтних робіт по цьому об`єкту здійснювалося у відповідності з чинним законодавством і після завершення виконання робіт (перший етап) було вжито всіх заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху. - висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №28427/18-35/791/19-52/792/19-35 від 23.12.2020 року про відсутність характерних пошкоджень автопоїзда зафіксованих на фото при первинному його огляді у разі потрапляння у яму (вибоїну) довжиною 7 метрів, шириною 6 метрів, глибиною 0,4 метра, що свідчить про інший механізм їх отримання, не пов`язаний із невідповідностю стану дороги вимогам безпеки руху і спростовує інший висновок експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», допитаних свідків, що в сукупності з обставиною безперешкодної експлуатації дорожнього полотна з 02.09.2016 року з 14-00 год. до 09.10.2016 року 03-00 год. (час скоєння ДТП) після закінчення першого етапу робіт звільняє КП «Водопостачання міста Вознесенська» від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 09.10.2016 року.

Outcome: dismissed