Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

у вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 18.12.2013 року за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] було стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість в сумі 9541,86 грн. 23 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Коломийського МУЮ був складений акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт на майно, в тому числі на паяльну станцію «Termopro» чорного кольору та паяльну станцію «КМТ 1000» чорного кольору. 27 липня 2014 року відповідно до акту державного виконавця Фокіна О.Г. при примусовому виконанні виконавчого листа № 346/5478 від 18.12.2013 року було вилучено наступне майно: телевізор "Philips", паяльну станцію «Termopro» чорного кольору та паяльну станцію «КМТ 1000» чорного кольору, швейну машинку "Praff" білого кольору. Вважає, що накладення арешту на паяльну станцію «Termopro» чорного кольору та паяльну станцію «КМТ 1000» чорного кольору є незаконним, оскільки це майно є його особистою власністю і дані речі він використовує для здійснення підприємницької діяльності. Просить суд виключити з акту державного виконавця від 29 липня 2014 року складеного державним виконавцем Фокін О.Г. відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції паяльну станцію «Termopro» чорного кольору та паяльну станцію «КМТ 1000» чорного кольору, що знаходяться на збереженні в Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» та зобов'язати відділ державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції звільнити паяльну станцію «Termopro» чорного кольору та паяльну станцію «КМТ 1000» чорного кольору з-під арешту. В судовому засіданні позивач, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Третя особа - МВ ДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без їх участі. Представник третьої особи ПАТ КБ «Приват Банк» в судовому засіданні позов заперечив та вказав, що оскільки рішенням Коломийського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року було задоволено позов ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON], то відповідно немає підстав звільняти майно [PERSON] з-під арешту. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Коломийського МУЮ був складений акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт на майно, в тому числі на паяльну станцію «Termopro» чорного кольору та паяльну станцію «КМТ 1000» чорного кольору. 27 липня 2014 року відповідно до акту державного виконавця Фокіна О.Г. при примусовому виконанні виконавчого листа № 346/5478 від 18.12.2013 року було вилучено наступне майно: телевізор "Philips", паяльну станцію «Termopro» чорного кольору та паяльну станцію «КМТ 1000» чорного кольору, швейну машинку "Praff" білого кольору. Згідно ст.60 ч.1-2 Закону України «Про виконавче провадження»- особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Судом встановлено, що [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець. Основний вид економічної діяльності ремонт комп'ютерів і периферійного устаткування (а.с.7). За правилами ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як вбачається з накладної (а.с. 40) та договору купівлі-продажу від 10.01.2012 року (а.с.41), ПП «Венко» поставило, а [PERSON] прийняв та оплатив наступний товар паяльну станцію «Termopro» чорного кольору та паяльну станцію «КМТ 1000» чорного кольору. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі. Вказана обставина сторонами не заперечується. Пленум Верховоного суду України в п. 29 Постанови від 21.12.2007 N 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя роз'яснив, що відповідно до положень статей 57, 61СК України, ст. 52 ЦК України майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин, суд приходить до висновку, що паяльна станція «Termopro» чорного кольору та паяльна станція «КМТ 1000» чорного кольору є особистою приватною власністю [PERSON] Згідно ст.. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Посилання представника третьої особи ПАТ КБ «Приват Банк» про наявність рішення Коломийського міськрайонного суду від 29.09.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості суд відхиляє, оскільки виконавчі дії по примусовому виконанню вказаного рішення не здійснювалися, арешт на майно [PERSON] в рамках виконання вказаного рішення не накладався. На підставі ст. ст. 316, 321, 328, 391 ЦК України, ст.. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved