Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

В березні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів , в якому просив стягнути пропорційно з відповідачів ПрАТ СК "ПЗУ Україна" та ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на його користь вартість матеріальнеого збитку в сумі 29 365 грн; стягнути з відповідача [PERSON] , на його користь відшкодування неодержаного доходу (упущеної вигоди) в сумі 60 000 грн, моральну шкоду в сумі 10 000 грн ; стягнути з відповідачів в солідарному порядку витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2400 грн та витрати на сплату судового збору в розмірі 1623 грн. В подальшому позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в кяій просив стягнути з відповідачів ПАТ НАСК ОРАНТА на свою користь вратість матеріального збитку в сумі 20 439,60 грн , 3% річних, пені , інфляції в сумі 10 875 грн 94 коп.; стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь відшкодування неодержаного доходу (упущеної вигоди) в сумі 60 000 грн, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 8 296 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000 грн, інфляційні збитки у сумі 2364,16 грн.; стягнути з відповідачів пропорційно витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3900 грн та витрати на сплату судового збору у розмірі 1743 грн. В обгрунтування позову посилався на те, що 09 серпня 2018 року сталася ДТП з вини водія [PERSON] , внаслідок якого автомобіль позивача під його керуванням Рено Логан , д\\н [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою суду від 30.10.2018 року [PERSON] визнан винним у вказаній пригоді.На час ДТП цивільно-правова відповідальністбь [PERSON] була застрахована у ПАТ НАСК "Оранта" за полісом АМ/7575366 від 01.08.2018 року Цивільно-правова відповідальність позивача на час ДТП була застрахована в ПрАТ "ПЗУ Україна" за полісом № АК / 7621916 від 19 жовтня 2017 року . Одразу після ДТП він звернувся до ПрАТ "ПЗУ УКраїна" для отримання страхового відшкодування за програмою "пряме урегулювання" . 09 серпня 2018 року аварійний комісар ПрАТ "ПЗУ Україна" оглянув пошкоджений автомобіль Рено Логан та склав протокол огляду, зробив експертизу, з позивачем була погоджена сума страхового відшкодування. Після цього, не дочекавшись страхової виплати, він за власні кошти 09 жовтня 2018 року відремонтував свій автомобіль на СТО "ФОП [PERSON] " на загальну суму 29 365 грн. Проте 12 грудня 2018 року він отримав від відповідача ПрАТ "ПЗУ Україна" відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що поліс № АМ/7575366 , виданий ПАТ "НАСК "ОРАНТА" не був чинним на дату ДТП. Проте такі обставини не відповідають дійсності, адже на час скоєння ДТП у [PERSON] , був чинний оригінал полісу за цією ж серією АК/7575366 . терміном дії в один рік з 02.08.2018 , який він пред`являв працівникам поліції. Дію даного полісу підтвердило також і після розгляу його заяви МТСБУ. Оскільки така відмова у виплаті є безпідставною та незаконною, копія Полісу надана відповідачм з іншим терміном дії є спробою уникнути відповідальності, просить стягнути витрати на ремонт автомобіля саме зі страховика, а різницю між виплатою страхового відшкодувагня і реально ним понесеними витратами - винуватця ДТП. Також зазначає, що з 2011 року він оформився як ФОП та отримав ліцензію МТЗ України на перевезення пасажирів на таксі, на автомобіль Рено Логан отримана ліцензійна картка. У ході своєї підприємницької діяльності він надава декларації до ДФС України про отримані доходи, та перше півріччя 2018 року задекларував 175 908 грн, тобто його щомісяний дохід становиви близько 30 000 грн. Оскільки автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень та з 09 серпня по 08 жовтня 2018 року не працював на маршруті таксі , його неодержаний дохід за два місяці становить 60 000 грн. За такого просить стягнути ці кошти як упущену вигоду з винуватця ДТП [PERSON] , Також внаслідок ДТП йому завдано моральну шкоду , яка полягає в тому, що йому довелося докладати значних зусиль та витрачати багато часу на відновлення своїх прав, проживати 2 місяці без заробітку, обмежувати себе задвоенні побутових та інших майнових потреб, що призвело до погіршення відносин з дружиною, та ще відшукувати кошти на ремонт автомобіля. За час, коли він не міг працювати, він втратив знижку на пальне, знижку на придбання заказів в інформаційно-диспетчерській службі, з якою співпрацює, втратив частину постійних клієнтів. Після відновлення автомобіля вимушений був працювати з мінімальним відпочинком, щоб повернути борги за ремонт автомобіля. При цьому в телефонній розмові [PERSON] обіцяв вирішити питання мирним шляхом, але так і не відшкодував збитки. Також хвилювання та п погрішення сміейних стосунків призвели до головних болей та нервового стресу. Компенсацію моральної шкоди він оцінює у 50 000 грн. 27 серпня 2019 року надійшли пояснення третьої особи МТСБУ , в яких вони зазначають, що відшкодування майнової шкоди має бути здійснено страховою компанією ПАТ НАСК "ОРАНТА" відповідно до умов страхування, а за програмою "Пряме урегулювання" - ПрАТ СК "ПЗУ України". В квітні 2020 року від відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити у задвоенні позовнихв имог. за їх безпідставністю.Зазначає, щзо вартість матеріального збитку повинна відшкодовувати страхова компанія, оскільки він на час ДТП застрахував свою цивільно-правову відповідальність згідно полісу АК/7575366 в ПАТ НАСК Оранта, строком дії договору з 01.08.2018 до 01.08.2019 року. Щодо стягнення з нього збитків у вигляді неодержаного доходу, то ці вимоги є недоведеними належними доказами. Також не надано доказів того, що позивач зазнав моральних страждань. Ухвалою суду від 07.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 29.08.2019 року. Ухвалою суду про забезпечення доказів від 27 січня 2020 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів - задоволено. Витребувано у ПрАТ СК "ПЗУ Україна" матеріали страхової справи страхової події , яка сталася за участю транспортних засобів марки "CHERY KIMO" д/н [NUMBER] ( водій [PERSON] ) та "RENAULT LOGAN" д/н [NUMBER] (водій [PERSON] ). Витребувано у МТСБУ матеріали страхової справи страхової події , яка сталася за участю транспортних засобів марки "CHERY KIMO" д/н [NUMBER] ( водій [PERSON] ) та "RENAULT LOGAN" д/н [NUMBER] (водій [PERSON] ). У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з викладених у позовах та відповіді на відзив відповідача [PERSON] підстав. Звернув увагу суду на те, що на місці ДТП при формленні події працівниками поліції [PERSON] був наданий оригінал полісу обов`язкового страхування АМ/7575366, який був діючим з 01 серпня 2018 року. Дії відповідачів в подальшому він розцінює як спосіб уникнути відповідальності та зловмисну домовленість, адже оригінал полісу потім був начеб-то втрачений [PERSON] , а на копії Страхової компанії Оранта співпадає і номер і серія полісу, і номер квитанції про оплату, повністю всі інші дані та навіть почерк особи, що його заповнювала, але не співпадає лише його дата, яка проставлена навмисно через кілька годин після того, як сталося ДТП, з метою підробки полісу, щоб він не був діючим на час ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Черри Кімо», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ « НАСК «Оранта», то вартість матеріального збитку, завданого його автомобілю, в межах визначеним Звітом про оцінку , атакож штрафні санкції за час затримки виплати страхового відшкодування - повинна відшкодувати саме ця страхова компанія, претензій до ПрАТ "ПЗУ Україна" він не має. Проте, оскільки зазначена сума не покриває реальний розмір завданих збитків, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати йому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, а також суму упущеної вигоди у розмірі 60 000 грн. з відповідною індексацією за два місяці, якф він був позбавлений можливості працювати на цьму автомобілі як таксі, що є його єдиним джерелом доходу. Також підтвердив викладені у позові обставини завдання йому моральної шкоди. У судовому засіданні представник відповідача ПАТ НАСК "Оранта" адвокат Костенко С.О. проти задоволення позовних вимог, заявлених до страхової компанії, заперечував з підстав відсутності на час страхової події договірних відносин між ними та винуватцем ДТП. Пояснив суду, що оскільки на час ДТП у [PERSON] не було діючого Полісу обов`язкового страхування, адже він почав свою дію з 00.00 годин 10 серпня 2018 року, що підтверджується наданими матеріалами страхової справи, відповідальність страхової компанії виключається. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи МТСБУ у в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Представник ПрАТ СК ПЗУ Україна в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як підтверджується матеріалами справи, автомобіль Рено Логан, д\\н [NUMBER] , 2009 року випуску, належить на праві власності [PERSON] Цивідльно-правова відповідальність власника вказаного автомобіля згідно полісу № АК/7621916 застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ Україна" , термін дії полісу з 20.10.2017 по 19.10.2018 року. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.10.2018 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. В подальшому дана постанова ним не оскаржувалось і набула законної сили. Як вбачається з вказаної постанови, 09.08.2018 року близько 03.00 год водій [PERSON] , в порушення вимог п.2.3 б, п. 8.7.3.е ПДР, керував транспортним засобом "Чери Кімо", н\\з [NUMBER] по пр.Центральному в м.Миколаєві не слідкував за дорожньою. обстановкою, виїхав на регульоване перехрестя з вул.Московська на заборонений сигнал світлофора ( червоний) , внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Рено Логан, н\\з [NUMBER] , який рухався по вул.Московська, під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зі схеми місяця ДТП, складеної інспектором УПП в Миколаївській області 09.08.2018 року о 03.00 годин на перехресті пр.Центрального та вул.Московська в м.Миколаєві, вбачається, що учасниками ДТП були автомобіль марки Чері Кімо, д\\н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , власник [PERSON] , застрахована Полісом ОСЦПВ наземних ТЗ АМ/7575366 ПАТ НАСК "ОРАНТА" від 02.08.2018 року, строк дії до 01.08.2019 року, та автомбіль марки Рено Логан, д\\н [NUMBER] , під керуванням ( власник) [PERSON] , застрахований Полісом ОСЦПВ наземних ТЗ АК/7621916 ПрАТ СК "ПЗУ Україна" від 20.10.2017 року, строк дії до 19.10.2018 року. Зазначення про наявність діючого полісу АМ/7575366 строком дії до 01.08.2019 року ПАТ НАСК ОРАНТА щодо страхування автомобіля Чері КІмо, д\\н [NUMBER] - містииться і у офіційній довідці про ДТП Управління патрульної поліції України в Миколаївській області, наданої на запит страхової компанії. Згідно наданої позивачем копії та фотокартки Полісу № АМ \\7575366 , цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Чері Кімо д\\н [NUMBER] була застрахована ПАТ НАСК "ОРАНТА", строк дії з 02.08.2018 до 01.08.2019, ліміт відповідальності за шкоду майну 100 000 грн, розмір франшизи 1000 грн. На плісі зазначено, що страховий платіж сплачено о 10.45 год 01.08.2018 , номер квитанції платежу " 180 100 1.5 1.00 1.6 1.00 1.00 1.00 0.80", дата укладення договору 01.08.2018. Згідно відповіді від 25.02.2019 року ПАТ НАСК "ОРАНТА" [PERSON] відмовлено у випалті страхового відшкодування , відсутні підстави для виплати страхового відшкодування , враховуючи, що на момент ДТП автомобіль Чері Кімо, д\\н [NUMBER] не був забезпечений полісом АМ/7575366 у ПАТ НАСК ОРАНТА. Так, під час перевірки було встановлено, що дійсно Полісом АМ /7575366 забезпечений автомобіль Чері Кімо, д\\н [NUMBER] , але даний договір ОСЦПВВНТЗ був укладений та оплачений саме 09.08.2018 року, тобто вже після ДТП, яке мало місце о 03.00 год. 09.08.2018 .Строк дії даного полісу з 10.08.2018 року. 22.12.2018 року страхувальник [PERSON] звернулася до ПАТ НАСК ОРАНТА з заявою про втрату свого примірника Поліса АМ/7575366 21 грудня 2018 року та їй було видано дублікат полісу з номером АМ/ 9672047, в якому були вказані всі істотні умови втраченого примірника. З наданої представником відповідача ПАТ НАСК ОРАНТА ксерокопії полісу АМ/7575366 вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Чері Кімо д\\н [NUMBER] була застрахована ПАТ НАСК "ОРАНТА", строк дії з 10.08.2018 до 09.08.2019 , ліміт відповідальності за шкоду майну 100 000 грн, розмір франшизи 1000 грн. На полісі зазначено, що страховий платіж сплачено о 10.45 год 09.08.2018 , номер квитанції платежу " 180 100 1.5 1.00 1.6 1.00 1.00 1.00 0.80", дата укладення договору 09.08.2018. При цьому суд звертає увагу, що копії полісу АМ/7575366 , які надані позивачем (а отримана ним ця фотокопія з оригіналу Полісу, а також талонів до полісу , виданих НАСК ОРАНТА з зазначенням дати видачі 01.08.2018 , номеру полісу АМ/7575366 на ТЗ д\\н [NUMBER] - безпосередньо на місці ДТП одразу після скоєння і від водія [PERSON] , і про наявність оригіналу саме цього полісу зазначено також і в матеріалах адміністративної справи відповідальними посадовими особами патрульної поліції), та копії полісу, яка надана відповідачем - дані цих Полісів співпадають повністю , в тому числі і номер квитанції та час сплати страхового платежу , почерк особи, але крім дати його укладення 01 серпня 2018 року та 09 серпня 2018 року - відповідно. Також суд враховує, що ДТП сталася о 03.00 годин 09.08.2018 року в м.Миколаєві, оформлення ДТТП тривало приблизно до 05.00 годин, а приблизно о 10.00 годин власник пошкодженого в ДТП автомобіля Чері, вже оформлював та спалчував страховий плтіж в м.Новий Буг Миколаївської області . При цьому водій цього автомобіля (чоловік власника) самостійно пять годин потому надавав працівникам поліції оригінал Полісу з такими самим реквізитами, але оформлений 01.08.2018 року. За такого, оскільки оригінал полісу на теперішній час втрачено відповідачем, а з наданої відповідачем ксерокопії з копії неможливо встановити, чи мали місце виправлення дати укладення договору, а відповідач не спростував належними доказами, що страховою компанією не видавався оригінал Полісу АМ/7575366 саме датою 01 серпня 2018 року - суд приймає до уваги саме ту копію полісу АМ/7575366, яка зроблена з оригіналу Полісу на місце ДТП безпосередньо і про який зазначено компетентними посадовими особами Управління Патрульної поліції Миколаївської області. Також в матеріалах страхової справи ПАТ НАСК ОРАНТА міститься меморіальний ордер №@2PL349781від 09.08.2018 року, за яким платником "транз.счет платежи [NUMBER] " на рахунок ПАТ НАСК ОРАНТА сплачено 345 грн з призначенням платежу "страховий платіж [PERSON] , АМ 7575366 ". проведено Банком о 15.12. год. Разом з тим, навіть в копії відповідача, що в цій частині повністю співпадає і з фотокопією позивача зазначено, що страховий плтатіж сплачено страхувальником о 10.45 годин. Таке підтверджує, що вочевидь сума страхового платежу передавалася страхувальником представнику страхвої компанії у м.Новий Буг готівкою, отже подальші дії працівника страховика щодо проведення страхового платежу через банк не залежали від страхувальника і можеть свідчити, що дата укладення [PERSON] . Договору страхування, оформленого в письмовій формі у вигляді Полісу АМ/7575366 , є саме дата його підписання між сторонами - 01 серпня 2018 року. За аткого суд доходить до висновку, що транспортний засіб Чері Кімо , д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , з вини якого сталася ДТП, під час завдання шкоди позивачеві був забезпечений Полісом ОСЦПВВНТЗ № АМ/7575366 , який був діючим на момент ДТП, отже страховик ПАТ НАСК ОРАНТА повинен нести цивільно-правовоу відповідальність в межах суми страхового відшкодування перед потерпілим [PERSON] . Як вбачається з копії страхової справи № 48162 , заведеної ПрАТ СК "ПЗУ Україна" за зверненням [PERSON] , та страхової справи № 55861 , заведеною МТСБУ за зверненням [PERSON] , останній звернувся до страховика з повідомленням про ДТП 09.08.2018 року в установленому законом порядку, до МТСБУ - після відмови страховика 02.01.2019 року. В той же день 09.08.2018 страховим комісаром було складено Акт огляду транспортного засобу позивача ( дефектна відомість). МТСБУ також проведено розслідування обставин ДТП та в зв`язку з чим витребувано від ПАТ НАСК ОРАНТА підтвердження чинності на дату події та надати копію Полісу АМ/7575366 ( відповідь не отримана). Натомість в централізованій базі МТСБУ зазначено, що автомобіль д\\н [NUMBER] станом на 09.08.2018 був укладений Поліс АМ /7575366 ПАТ НАСК ОРАНТА , але не діяв на 09.08.2018. Згідно відповіді ПрАТ СК "ПЗУ Україна" , [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування , оскільки в ЦБД МТСБУ стосвоно статутсу Полісу № АМ/7575366 зазначено - поліс був укладений , але не діє на 09.08.2018 року. Згідно відповіді ПрАТ СК "ПЗУ Україна" , на заяву від 25.04.2019 [PERSON] повідомлено, що за виплатою страхового відшкодування йому слід звернутися безпосередньо до страховика ПАТ НАСК "ОРАНТА" , оскільки з 30.11.2018 року останнє припинило участьв Угоді про пряме урегулювання збитків, що унеможливлює для ПрАТ СК "ПЗУ УКкраїна" подальший розгляд зазначеної події. Згідно відповіді від 11.04.2019 року МТСБУ - [PERSON] , відмовлено у відшкодуванні шкоди з фонду захисту потерпілих. Згідно інформації, якою володіє МТСБУ, транспортний засіб Чері Кімо, н\\з [NUMBER] , що спричинив ДТП , на дату події забезпечений за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ № АМ/7575366, укладеним зі страховою компанією ПАТ НАСК "ОРАНТА". Наданий МТСБУ Договір страхування АМ/7575366, виданий ПАТ НСК ОРАНТА зі строком з 02.08.2018 по 01.08.2019 діяв на дату ДТП, яка мала місце 09.08.2018 року. Згідно Звіту № SOS-180817-5666483 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошекодженням транспортного засобу від 20.08.2018 року, проведеного на замовлення ПАТ СК ПЗУ Україна, автомобіля Рено Логан , д\\н [NUMBER] - вартість збитків з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля становить 20 439 ,60 грн. Згідно Акту № РА-0000005 здавання-приймання робіт від 09.10.2018 року ФОП [PERSON] , загальна вартість робіт з ремонту автомобіля позивача без ПДВ становить 29 365 грн, повна сплата [PERSON] , вказаних робіт підтверджкється квитанцією до прибуткового касового ордеру № 7 від 08.10.2018 року . На спростування вказаних Звіту та Акту виконаних робіт відповідачами суду не надано жодного належного доказу. За таких обставин, суд вважає за можливе покласти в основу рішення при визначенні розміру майнової шкоди звіт, наданий страховою компанією, який кореспондується з іншими доказами по справі та не суперечить їм. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 роз`яснюється про те, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно із роз`ясненнями п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. У відповідності до роз`яснень п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187ЦК). Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату. Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 зроблено правовий висновок, відповідно до якого попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування з винної особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.Згідно п. 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 35.1 статті 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування. Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до ПАТ СК ПЗУ Україна із заявою про виплату страхового відшкодування за пргорамою "пряме урегулювання" в передьбаченому законом порядку та строки, після чог звертався і до страховика винуватця ДТП ПАТ НАСК ОРАНТА, проте на теперішній час йому не сплачено страхове відшкодування. Відповідно до статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial