Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до [PERSON] із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 30 листопада 2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги було задоволено повністю. 30 березня 2015 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення, ухвалою суду від 10 квітня 2015 року заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська по цивільній справі № 415/7741/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки було скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № DZFОG 100772107, про надання відповідачу кредиту у розмірі 14000,00 доларів США (чотирнадцять тисяч доларів США 00 центів) зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 20.06.2037 року. За умовами кредитного договору позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, шляхом видачі відповідачу кредитних коштів в розмірі 14000,00 доларів США (чотирнадцять тисяч доларів США 00 центів). Відповідач свої обовязки по поверненню Кредиту згідно графіку погашення кредиту, не виконує, станом на 23.07.2012р. заборгованість відповідача по кредиту складає 31858,32 долара США (тридцять одна тисяча вісімсот пятдесят вісім доларів США 32 центи). Оскільки відсотки є платою за користування кредитом, то вони нараховуються та підлягають сплаті за весь час користування кредитними коштами, до моменту повного погашення суми наданого кредиту. Тому заборгованість відповідача, яка утворилась станом на 23.07.2012 року у розмірі 31858,32 долара США (тридцять одна тисяча вісімсот пятдесят вісім доларів США 32 центи) складається з наступного: 14324,31 доларів США заборгованість за кредитом, 7342,10 доларів США - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, 1074,26 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 7570,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором, 31,29 доларів США штраф (фіксована частина), 1515,57 доларів США штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір іпотеки № DZFОG 100772107 від 21.06.2007 року, за умовами договору відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,00 кв.м., яка відповідачу належала на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу 21.06.2007 року, реєстр № 1562, обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 88375,00 грн. Тому у звязку з тим, що відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором, має заборгованість, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, що відповідає вимогам діючого законодавства. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву в якій просив суд розглянути справу без участі їх представника, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені докази по справі: - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Як встановлено в судовому засіданні, 21 червня 2007 року між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № DZFОG 100772107, про надання відповідачу кредиту у розмірі 14000,00 доларів США (чотирнадцять тисяч доларів США 00 центів) зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 20.06.2037 року. Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав свої зобовязання за умовами кредитного договору в повному обсязі, шляхом видачі відповідачу кредитних коштів в розмірі 14000,00 доларів США (чотирнадцять тисяч доларів США 00 центів). Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Згідно ст. 1052 ЦК України, разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої обовязки по поверненню Кредиту згідно графіку погашення кредиту, не виконує, в наслідок чого утворилась заборгованість, станом на 23.07.2012р. заборгованість відповідача по кредиту складає 31858,32 долара США (тридцять одна тисяча вісімсот пятдесят вісім доларів США 32 центи) складається з наступного: 14324,31 доларів США заборгованість за кредитом, 7342,10 доларів США - заборгованість по відсоткам за користуванням кредитом, 1074,26 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 7570,79 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором, 31,29 доларів США штраф (фіксована частина), 1515,57 доларів США штраф (процентна складова), крім того в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та відповідач уклали договір іпотеки № DZFОG 100772107 від 21.06.2007 року, за умовами договору відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею 55,00 кв.м., яка відповідачу належала на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу 21.06.2007 року, реєстр № 1562, обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 88375,00 грн. У відповідності до ст. 6 Закону України "Про іпотеку", іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі документу зазначеного у договорі іпотеки. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України "Про іпотеку"одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою Іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 2545,48 гривень. Враховуючи викладене та

Outcome: approved