Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

27.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційна служба Шаргородського РУЮ, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON], який по день смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після смерті батька відкрилась спадщина на майно, яке складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS], спадкоємцем за законом якого є він - [PERSON] Він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини на житловий будинок та господарські будівлі встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок батько при житті не отримав. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями державним нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, позначеного в плані під літерою "А" загальною площею 75,7 м.кв, в тому числі житловою площею - 48,4 м.кв., літньої кухні під літерою "Б-1", входу в підвал під літерою а-1, сараю під літерою "Б", підвалу під літерою "А -1", прибудови під літерою «б», огорожі 1-3 загальною вартістю 142503 грн., [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві . Представник відповідача Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Партека С.В. в судовому засіданні позов визнав. Суду пояснив, що спадкодавець [PERSON] та позивач [PERSON] проживали у спадковому будинку, на час смерті [PERSON] обоє зареєстровані в [ADDRESS]. На підставі даних погосподарських книг за 1995 - 2013 роки, рішень виконкому сільської ради про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, надання дозволу на будівництво, будівельного паспорта та свідчень жителів села власником житлового будинку з господарськими будівлями за вказаною адресою є [PERSON], який помер [INFO], проте з невідомих причин спадкодавець свідоцтво про право власності на будинок в сільській раді при житті не отримав, що є перешкодою для позивача в оформленні спадщини після смерті батька - [PERSON] За вказаних підстав Мурафська сільська рада Шаргородського району Вінницької області не має заперечень щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову. Суду пояснила, що вона є дочкою померлого [PERSON] та сестрою позивача [PERSON] Після смерті батька вона відмовилась від спадщини на користь свого молодшого брата - позивача по справі [PERSON], про що подала письмову заяву у Шаргородську державну нотаріальну контору. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ в судове засідання не з'явився. Від начальника реєстраційної служби Шаргородського РУЮ Залокоцької В.Д. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Служби, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує ( а.с.39). Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Довжок Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 25.03.2013 року (а.с.8). [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Мурафської сільської ради № 2092 від 03.09.2013 року (а.с.66) та погосподарською книгами, оглянутими в судовому засіданні (а.с.83 - 95). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] є його син - [PERSON], [INFO]. Факт родинних стосунків між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER], виданим Жданівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області 10.11.1988 року (а.с.14). Дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] в терміни визначені цивільним законодавством відмовилася від спадщини, яка залишилася після смерті батька (а.с. 57,77). Позивач [PERSON] спадщину після смерті батька - [PERSON] прийняв, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Мурафської сільської ради № 2092 від 03.09.2013 року (а.с.66), погосподарською книгою за 2011 - 2015 роки №4, зокрема особовим рахунком [NUMBER] та спадковою справою №592/13 до майна померлого [INFO] [PERSON], оглянутими в судовому засіданні. В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини за законом з'ясувалося, що спадкодавцем не був отриманий правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями, у зв'язку з чим позивач [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Із оглянутого в судовому засіданні технічного паспорту на домоволодіння по [ADDRESS] вбачається, що свідоцтво про право власності на домоволодіння в матеріалах технічного паспорту відсутнє (а.с.31-34). Відповідно до довідки виконкому Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 647 від 17.02.2014 року свідоцтво про право власності на домоволодіння по [ADDRESS] не видавалося ( а.с.79). Як вбачається із довідки КП "Могилів - Подільське МБТІ" за № 256 від 15.10.2013 року право власності на домоволодіння по [ADDRESS] не реєструвалося (а.с.9). Відповідно до рішення виконкому Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 19.06.1996 року [PERSON] виділено земельну ділянку розміром 0,30 га в с. Довжок Шаргородського району Вінницької області для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с.19,78). На зазначеній земельній ділянці знаходиться спадковий будинок. Виконавчим комітетом Мурафської сільської ради народних депутатів Шаргородського району прийнято рішення за №20 від 19.06.1996 року: "Просити районну держадміністрацію надати дозвіл [PERSON] на будівництво житлового будинку згідно виготовленої і затвердженої технічної документації" (а.с.12). 16.08.1996 року головним архітектором відділу архітектури та будівництва Шаргородської РДА надано дозвіл [PERSON] на виконання робіт по будівництву житлового будинку з господарськими будівлями (а.с.21) та виготовлено будівельний паспорт на забудову присадибної земельної ділянки громадянина [PERSON] (а.с.17 - 23). Будівництво житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] [PERSON] закінчено у 1996 році, разом з тим, акт прийняття його в експлуатацію та правовстановлюючий документ відсутні. Згідно довідки виконкому Мурафської сільської ради Шаргородського району № 2399 від 18.10.2013 року житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] належить [PERSON](а.с.11). Вказана обставина також підтверджується і погосподарськими книгами Мурафської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 1996 - 2000 роки, 2001 - 2005 роки, 2006 - 2010 роки, 2011 - 2015 роки, оглянутими в судовому засіданні. Державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Масилюк Р.М., 18.10.2013 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно (а.с.15). Із довідки КП "Могилів - Подільське МБТІ" від 18.09.2013 року про технічний стан та оцінку будинку [ADDRESS] вбачається, що спадкове домоволодіння складається з житлового будинку кам'яного, 1996 року забудови з ганком, який складається з кухні та трьох житлових кімнат загальною площею 75,7 м.кв., житловою площею 48,4 м.кв. з надвірними будівлями та спорудами, зокрема літньої кухні з сараєм, підвалу, входу в підвал, прибудови та огорожі. Загальний стан будівлі добрий, підлягає експлуатації, має 15 % зносу. Загальна вартість вказаного нерухомого майна становить 142503 грн. (а.с. 35). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо суду показали, що проживають по сусідству з позивачем [PERSON] і їм достеменно відомо, що будинок за [ADDRESS] побудував [PERSON], який до дня смерті проживав там зі своїм сином [PERSON] Відповідно до довідки Мурафської сільської ради № 2092 від 03.09.2013 року (а.с.66) та погосподарських книг за 1996 - 2000 роки, 2001 - 2005 роки, 2006 - 2010 роки, 2011 - 2015 роки, оглянутих в судовому засіданні у спадковому будинку [ADDRESS], з дня забудови будинку (1996 року) і до дня смерті - [INFO] проживав і був зареєстрований [PERSON], а позивач [PERSON] зареєстрований і проживає до цього часу. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються ст.ст. 13,41,55 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 331, 1216,1217, 1218,1220, 1223,1268 ЦК України. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно абз.3 ч.2 ст.331 КЦ України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. За приписами ч.3 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав ( ч.4 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Як вбачається з технічного паспорта на домоволодіння [ADDRESS], виготовленого 22.10.2013 року КП "Могилів - Подільське МБТІ", оглянутого в судовому засіданні житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовано в період з 1990 по 1996 роки. З огляду на встановлені обставини, при вирішенні даного спору суд враховує норми цивільного законодавства, які діяли на час виникнення права у спадкодавця [PERSON] на момент закінчення будівництва, зокрема зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства, положення ЦК України 1963 року, Закон України " Про власність", ЗУ від 07.12.1990 року "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", ЗУ від 25.12.1974 року "Про державний нотаріат", постанову Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 " Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР ", Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені ЦСУ СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5 - 24. За змістом зазначених нормативних актів питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги відносилось до компетенції місцевих рад, а виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом МЮ Української РСР від 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, і записи в них визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на нерухому та рухоме майно. Таким чином, належність спадкодавцю [PERSON] на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] підтверджена вище зазначеними доказами, перевіреними і дослідженими судом, а тому зазначений житловий будинок з господарськими будівлями входить до складу спадщини після смерті [PERSON] Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] прийняв спадщину, оскільки у строки, визначені ч.1 ст.1270 ЦК України не заявив про відмову від неї. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що право [PERSON] на отримання у власність спадкового майна порушено і підлягає судовому захисту.

Outcome: approved