Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

03 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про скасування державної реєстрації, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної вланості на підставі державного акту І-ДН №045654 виданого 19.09.2001 належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,27 га та 2,18 га, що розташовані на території Райгородоцької селищної ради. Він звернувся до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації, оскільки земельні ділянки не мали кадастрового номера, однак виготовивши технічну документацію він отримав рішення державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку площею 2,27 га до Державного земельного кадастру від 10.09.2019 оскільки його земельна ділянка перетинається на 82,8755% з ділянкою кадастровий номер 1424256200:06:000:0959 та на 11,013% із земельною ділянкою кадастровий номер 1424256200:06:000:0958. Оскільки ці ділянки лише внесено до Національної кадастрової системи, та не передано у власність, підстав для скасування будь-яких рішень немає, оскільки такі рішення відсутні. У зв`язку з чим просить скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі ділянки площею 2 га, кадастровий номер 1424256200:06:000:0958 для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер 1424256200:06:000:0959 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на землях Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області, є землями державної власності та видалити вказані земельні ділянки з Національної кадастрової системи. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , який діє на підставі ордеру серії АН № 1011444 від 02 червня 2020 року, не з`явилися, від представника надійшла заява з проханням розгляд справи проводити у його та [PERSON] відсутності. Позов просив задовольнити в повному обсязі на підставі доводів зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Косовненко Є.О., яка діє на підставі довіреності № 5-0.63-24/62-20 від 23 квітня 2020 року, до судового засідання не з`явилася, надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що відповідно до статті 9 Закону України «Про держаний земельний кадастр» встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється. Крім того, відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про державний земельний кадастр», відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Отже, підставою для винесення рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру стали наявні зауваження щодо перетину ділянок з ділянкою 1424256200:06:000:0959 площа співпадає на 82,8755%; перетин ділянок з ділянкою 1424256200:06:000:0958 площа співпадає на 11,013%. Вважає, що кадастровий реєстратор діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією. Земельні ділянки з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959 мають державну форму власності, а відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України повноваженнями, щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподаського призначення з 01 січня 2013 року наділені органи Держгеокадастру. Таким чином, оскільки дії посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області щодо надання рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, були здійсненні з дотриманням вимог діючого законодавства га скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 га 1424256200:06:000:0959 здійснити, неможливо, оскільки земельні ділянки перебувають у державність власності, якою розпоряджається Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, а тому підстави для скасування державної реєстрації відсутні, в зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] 20 жовтня 2020 року від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких він пояснив, що Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки (вказаний перелік є вичерпним). Таким чином, спірні земельні ділянки, про які йде мова в позові, зареєстровані незаконно, оскільки державний реєстратор під час їх реєстрації не перевірив, що вони перетинаються із його земельною ділянкою, право власності на яку виникло значно раніше, а за таких підстав він повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації земельної ділянки з огляду на ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», оскільки, як вказано вище, перелік підстав для скасування державної реєстрації є вичерпним, вказану реєстрацію можливо скасувати лише за рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 045654 від 19 вересня 2001 року [PERSON] належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,27 га та 2,18 га, які розташовані на території Райгородоцької селищної ради (а.с.4-5). У відповідності до ч.1 ст.22 ЗК України (в редакції 2001 року, тобто станом на час отримання позивачем державного акту) передбачено, що право власності на землю або право постійного користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Таким чином, [PERSON] у встановлений законом спосіб набув право власності на земельну ділянку. Проте, при зверненні [PERSON] до відділу у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з заявою про присвоєння зазначеним земельним ділянкам кадастрових номерів [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру через невідповідність поданих документів вимогам, установлених Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: абз. 4, п.6, ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр»; невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин ділянок з ділянкою 1424256200:06:000:0959 на 82,8755%, з ділянкою кадастровий номер 1424256200:06:000:0958 на 11,013%, що вбачається з рішення державного кадастрового реєстратора № РВ-1400589592019 від 10 вересня 2020 року (а.с.7). Як вбачається з відповіді на адвокатський запит 08 листопада 2019 року заступник начальника управління Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську повідомив, що інформація про зареєстроване право власності або користування на земельні ділянки з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959 в управлінні відсутня. Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, за інформацією міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську Головного управління та даних Національної кадастрової системи (програмного забезпечення Державного земельного кадастру) земельні ділянки з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959 площею по 2,0 га кожна, розташовані на території Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності. Відомості про вказані ділянки внесені до Державного земельного кадастру 10 квітня 2019 року на підставі заяв [PERSON] та [PERSON] , відомості про реєстрацію права у порядку взаємодії до Державного земельного кадастру не надходили. Відповідно до частини четвертої ст. 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженим наказом Держгеокадастру від 17 листопада 2016 року № 308 Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті у власність або у користування для всіх потреб на території Донецької області. Земельні ділянки з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959 у комунальну власність не передавалися (а.с.48). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Стаття 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" регулює державну реєстрацію земельних ділянок. Вказана стаття передбачає порядок реєстрації земельних ділянок, перелік документів, які подаються для реєстрації земельної ділянки (частина 4 ), підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки (частина 6) та випадки, коли державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним реєстратором (частина 10). Відповідно до частини 6 цієї статті підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Закон України "Про Державний земельний кадастр" набрав чинності з 01.01.2013 року і згідно частини 2 прикінцевих та перехідних положень цього Закону земельні ділянки, право власності (користування), на які виникло до 2004 року вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Відповідно до статті 22 Земельного Кодексу України в редакції чинній станом на 2001 рік право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Фізичною особою - підприємцем [PERSON] , за зверненням [PERSON] , було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), які перебувають у власності [PERSON] , згідно Державного акта серії І-ДН № 045654, з метою реєстрації вказаних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Однак, як було встановлено судом, рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-1400589592019 від 10 вересня 2020 року [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, з тих підстав, що земельні ділянки, належні [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва перетинаються з ділянкою кадастровий номер якої 1424256200:06:000:0959 на 82,8755% та з ділянкою кадастровий номер якої 1424256200:06:000:0958 на 11,013%, Наявність перетину земельних ділянок [PERSON] , які згідно Державного акту виданого 19 вересня 2001 року належить йому на праві приватної власності, із земельними ділянками з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959 позбавляє [PERSON] можливості зареєструвати належні йому земельні ділянки з присвоєнням кадастрового номера. Судом також було встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959 площею по 2,0 га кожна, розташовані на території Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, у комунальну власність не передавалися. Інформація про зареєстроване право власності або користування на земельні ділянки з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959 відсутня. Вказані земельні ділянки перебувають у державній власності, якою розпоряджається Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. Враховуючи те, що позивач є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та позбавлений можливості їх зареєструвати у Державному земельному кадастрі має місце порушення його права власності, яке підлягає захисту в судовому порядку шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959. Заперечення відповідача щодо відповідності дій державного реєстратора діючому законодавству, не заслуговують на увагу суду, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 5 ст. 24 статті Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви перевіряє відповідність документів вимогам законодавства. Зважаючи на вищевикладені встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що під час реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 1424256200:06:000:0958 та 1424256200:06:000:0959 державний кадастровий реєстратор не перевірив, що вони перетинаються із земельними ділянками [PERSON] та таким чином порушив право власності позивача, яке є непорушним. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. З огляду на вказані фундаментальні права і гарантії, серед яких основоположним є право приватної власності, які гарантуються кожній особі як основним законом України так і міжнародним нормативним актом, суд зобов`язаний належним чином перевіряти докази, що надані сторонами та сприяти захисту такого права. В той же час необхідно зауважити, що частина 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» прямо передбачає можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. За встановлених вище обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved