Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

09 листопада 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та утриманні дитини самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується та участі у її житті не приймає, на її прохання з цього приводу не реагує. Зараз вона має можливість забезпечити дитині повноцінний відпочинок в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя з метою підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку. На сьогоднішній день зв'язатись із відповідачем з приводу надання згоди на виїзд дитини за кордон вона не має можливості, оскільки у неї відсутні будь-які його контактні дані та, як наслідок, неможливо отримати нотаріально завірену згоду відповідача на вчинення цієї дії. Крім того, відповідач у 2003 році змінив своє ім'я з [PERSON] на [PERSON], а тому у свідоцтві про одруження та свідоцтві про розірвання шлюбу ім'я відповідача записане як [PERSON]. У зв'язку з чим, з урахуванням уточнень, позивач просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн Європи (Польща, Угорщина, Словаччина, Румунія, Словенія, Хорватія, Чехія, Сербія, Боснія і Герцеговина, Чорногорія, Македонія, Греція, Болгарія, Албанія, Італія, Швейцарія, Австрія) громадянину України, який не досяг 16-ти річного віку, а саме [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07 жовтня 2016 року, видане Самарським районним у місті Дніпропетровську відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис про народження № 207, складеного 29 травня 2002 року) у супроводі матері - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: 49000, [ADDRESS]) без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO], у період з 23 квітня 2018 року по 11 травня 2018 року. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, але представником позивача суду надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили прийняти заяву про уточнення позовних вимог, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення рішення за їх відсутності (а.с. 40). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та при ухваленні рішення просила дотримуватись прав та інтересів дитини, передбачених чинним законодавством (а.с. 18). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1999 року по 18 березня 2004 року (а.с. 10, 11, 12) та є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим повторно 07 жовтня 2016 року (а.с. 5). За повідомленою позивачем інформацією, що не спростовано у судовому засіданні, вбачається що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], знаходиться на її утриманні та вихованні. Встановлено, що відповідач був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак 11 серпня 2016 року знятий з реєстрації за вищезазначеною адресою та вибув у м. Київ, що підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 07 грудня 2017 року (а.с. 23). Позивач має намір тимчасово, до досягнення [PERSON], [INFO], шістнадцятирічного віку, вивезти останнього за межі України з метою його відпочинку, підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку. Відповідач ухиляється від вирішення питання щодо надання згоди на виїзд дитини, будучи неодноразово повідомлений про дату,час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Суд вважає, що бездіяльність відповідача як батька суперечить інтересам дитини, порушує її права, гарантовані міжнародним та національним законодавством. Частиною першою статті 3 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України). Відповідно до абзацу третього ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновителів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України", постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Згідно з п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пункт 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3 Загальних положень "Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", затвердженої постановою КМУ № 367 від 04 червня 2015 року в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон України, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Оскільки позивач позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини за кордон, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини для тимчасового перебування, а також, враховуючи, що виїзд неповнолітнього [PERSON] за межі України відповідає його інтересам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та вважає можливим надати дозвіл [PERSON], [INFO], на виїзд за межі України до досягнення ним шістнадцятирічного віку для відпочинку, у супроводі матері - [PERSON], без згоди та супроводу батька - [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved