Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

25.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача за порушення авторських прав компенсацію в розмірі 55120,00 грн. та судовий збір в розмірі 551,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що в газеті «Газета по-українськи» [NUMBER] від [INFO] на стор. [NUMBER] під публікацією «[INFO]» була надрукована фотографія із зображенням зіткнення протестувальників з міліцією без зазначення імені автора фотографії, автором якої є позивач, який не давав відповідачу дозволу на використання фотографії в газеті. Позивач зазначає, що він є професійним фотографом, який 18 лютого 2014 року на перехресті вулиць Інститутської та Шовковичної (м. Київ) створив Фотографію. Фотографія в рамках акції «Український виклик» стала переможцем голосування за кращу українську фотографію, подану на конкурс World Press Photo 2015 року, авторські права на Фотографію належать позивачу. За згодою позивача Фотографія була опублікована в «[INFO]», [INFO], а також в журналі «National Geographic-Украина» [NUMBER] [INFO] на стор. [NUMBER]-[NUMBER]. Позивач вважає, що опублікування в газеті фотографії є порушенням його майновий і немайнових авторських прав, враховуючи тираж газети в розмірі 105780 примірників, позивач оцінює розмір компенсації в 40 мінімальних заробітних плат, а саме 55120,00 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що відповідну фотографію ТОВ "ВД "НОВА ІНФОРМАЦІЯ" взяло з сайту «www.focus.com.ua», зазначивши в газеті джерело запозичення, при цьому відповідач не знав, що авторські права на фотографію належать позивачу. Крім того посилається, що після отримання претензії про порушення авторського права від 12 лютого 2016 року № 07-02/16, ТОВ "ВД "НОВА ІНФОРМАЦІЯ" одразу запропонувало надрукувати у найближчому випуску газети інформацію про порушення авторського права інтелектуальної власності, визнати авторське право за відповідною особою шляхом зазначення належним чином імені автора або надрукувати фотографія з зазначенням відповідного авторства. Також зазначив, що ТОВ "ВД "НОВА ІНФОРМАЦІЯ" не мало жодного наміру порушувати авторське право будь-якої особи, а лише мала намір нагадати людям про події 18 лютого 2014 року, які відбулись у центрі Києва та докорінно змінили події в Україні. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Частиною 2 ст. 54 Конституції України передбачено, що кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про авторське право та суміжні права», об'єктом авторського права є, крім іншого, фотографічні твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії. Частиною 1 статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що автором визнається фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Відповідно до ст. 437 Цивільного кодексу України, авторське право виникає з моменту створення твору. Згідно ст. 11 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Судом встановлено, що [PERSON] є автором фотографії із зображенням зіткнення протестувальників з міліцією, створеної 18 лютого 2014 року на перехресті вулиць Інститутської та Шовковичної в м. Києві (а.с.9-10). Судом також встановлено, що в газеті «Газета по-українськи» [NUMBER] від [INFO] під публікацією «[INFO]» була надрукована вищезазначена фотографія без зазначення імені автора фотографії, автором якої є позивач (а.с.5-8). Тираж газети становив 105780 примірників. Вказані обставини не заперечувалися відповідачем по справі. 12 лютого 2016 року представник позивача направив відповідачу претензію №07-02/16 про порушення авторського права (а.с.14). Листом від 26 лютого 2016 року на претензію позивача відповідач повідомив, що фотографія була взята з веб-сайту www.focus.com.ua, про що була зроблена відмітка біля фото з правої сторони (а.с.15-16). 04.03.2016 року представник позивача направив відповідачу доповнення до претензії, проте відповіді на доповнення відповідачем надано не було (а.с.17). Згідно з ст. 36 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», редакція зобов'язана використовувати авторські матеріали, твори літератури, науки і мистецтва з дотриманням законодавства з питань інтелектуальної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про авторське право та суміжні права», автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору. Згідно ст. 442 ЦК України, твір вважається опублікованим (випущеним у світ), якщо він будь-яким способом повідомлений невизначеному колу осіб, у тому числі виданий, публічно виконаний, публічно показаний, переданий по радіо чи телебаченню, відображений у загальнодоступних електронних системах інформації. Ніхто не має права опубліковувати твір без згоди автора. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», зазначено, що суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 ЦК України, автор має особисте немайнове право вимагати зазначення свого імені у зв'язку з використанням твору, якщо це практично можливо. Таким чином вбачається, що відповідачем були порушені майнові та немайнові авторські права позивача. Згідно ст. 50 ЗУ «Про авторське право та суміжні права», порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є, зокрема, вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши межі заявлених вимог та відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені немайнові та майнові права позивача, як автора фотографії, а саме було використано фотографію у газеті «Газета по-українськи» [NUMBER] від [INFO] без згоди автора та без зазначення його імені. Відповідно до ст. 431 ЦК України, порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором. Пунктом 5 ч. 2 ст. 432 ЦК України передбачено, що суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушенні будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про виплату компенсації, а суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації суд зобов'язаний визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача компенсацію в розмірі 40 мінімальних заробітних плат, що на час подання позову до суду становить 55120,00 грн. Разом з тим, суд приймає до уваги обставини порушення відповідачем авторських прав позивача, тривалість такого порушення, відсутність будь-яких негативних наслідків для позивача, а також враховує загальні засади цивільного судочинства, як справедливість, добросовісність, розумність (заходи, що застосовуються, мають компенсувати збитки автора і зробити економічно недоцільними (унеможливити) подібні дії винної особи в майбутньому), а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за порушення майнових прав в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, за порушення немайнових прав в розмірі по 10 мінімальних заробітних плат, що на час подання позову до суду становить всього 27 560,00 гривень. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial