Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій посадових осіб неправомірними, обґрунтовуючи тим, що 16 вересня 2014 року між позивачем та представником Рівненського відділення №1 ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір № 004-17520-160914 банківського вкладу „Коло друзів -2014 для пенсіонерів", строком на 6 місяців, на суму 13070,59 доларів СІША з процентною ставкою 11% річних. 11.06.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу повернуто 200 000 тис. грн.., що становить 7446.53 доларів США по курсу НБУ станом на день введення тимчасової адміністрації 03.03.2015 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача невиплачені кошти за банківським вкладом та відсотки за користування вкладом. Станом на 22 липня 2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість по депозитному вкладу в розмірі 3507.90 дол. США, та відсотки за користування вкладом 913.94 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.03.2015 року становить 118723.39 грн. Оскільки незаконні дії відповідача з невиконання умов договору спричинили позивачу страждання, дискомфорт, що негативно впливає на його стан здоров'я, породжує невпевненість у завтрашньому дні просить стягнути з відповідача на його користь 30000 тис. грн. моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, за мотивів, викладених у позові та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання на вказану дату та час не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.09.2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №004-17520-160914 банківського вкладу (депозиту) «Коло Друзів 2014 для пенсіонерів» (Коло 4) в доларах США на суму 13070.59 доларів США, строком до 15.03.2015 року з процентною ставкою 11% річних. Відповідно до п.1.2., 1.3. Договору депозиту позивач виконав свої зобов'язання по договору та вніс кошти на депозитний рахунок в розмірі 13070.59 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером від 16.09.2014 року. Банк умови договору виконав частково. 03.03.2015 року у ПАТ «Дельта Банк» введено тимчасову адміністрацію строком на шість місяців. 11.06.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу повернуто 200 000 тис. гривень, що становить 7446.53 доларів США, згідно курсу НБУ станом на 03 березня 2015 року час введення в дію тимчасової адміністрації. На час розгляду справи залишок заборгованості за депозитним договором становить 3507.90 дол. США, та 913 доларів США 94 центи, що згідно з курсом НБУ станом на 03 березня 2015 року становить 118723.39 грн. За ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином проценти на банківський вклад позивача повинні бути нараховані від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на його користь суму банківського вкладу в розмірі 3507.90 дол. США, та невиплачених процентів за користування кредитом в розмірі 913 доларів США 94 центи, що за курсом НБУ станом на 03 березня 2015 року разом становить 118723.39 грн. [PERSON] покликається на те, що незаконними діями ПАТ «Дельта Банк» з несвоєчасної видачі депозитного вкладу, йому спричинено моральні страждання. Однак, пунктом 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи, умовами договору № 004-17520-160914 банківського вкладу „Коло друзів -2014 для пенсіонерів" не передбачено відшкодування банком моральної шкоди. За таких обставин не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн.. Згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено звільнення від сплати судового збору уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. За таких обставин рішення суду в частині стягнення судового збору слід скасувати, а судові витрати - віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved