Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури Чумаченко О.Ю. (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області в інтересах держави в особі Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, Державної екологічної інспекції Центрального округу до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев. В обґрунтування позову зазначалося, що відповідач вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду. Вказаним злочином завдано державі матеріальної шкоди, яку відповідач на даний час в добровільному порядку не відшкодував. У зв`язку з цим позивач в порядку ст. 56 ЦПК України просив стягнути з відповідача завдану вчиненим кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у розмірі 6513,65 гривень. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання учасники не з`явилися. Від прокурора Походенка В.В. надійшла заява, в якій останній просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю (а.с. 29). Лихолітська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області, Державна екологічна інспекції Центрального округу про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки відповідача суду не відомі, у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву останній до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 18 березня 2019 року у справі № 709/169/19 відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду. Зокрема, відповідач в період часу з 24 по 30 листопада 2018 року кожного дня близько 14:00 приходив до полезахисного лісового насадження, що розташоване на території Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, де маючи єдиний злочинний умисел, умисно, протиправно, без спеціального дозволу (лісорубного квитка, ордера), за допомогою бензопили "Fermer PL -350" вчинив порубку дерев породи акація, чим знищив даний вид дерев на території Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, внаслідок чого погіршилися захисні та екологічні властивості лісу, змінився ландшафт місцевості. Загальний розмір матеріальної шкоди - 6513,65 грн. (а.с. 13-14). Лихолітська сільська рада Чорнобаївського району Черкаської області в своєму листі від 7 травня 2019 року № 150 до заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури Чумаченка О.Ю. повідомила, що заходи реагування щодо зихисту інтересів держави шляхом ініціювання питання про стягнення завданих збитків [PERSON] в судовому порядку не вживалися у зв"язку з можливістю відшкодування завданих збитків в рамках розслідування кримінального провадження (а.с. 10). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою КМУ від 19 квітня 2017 року № 275, Державна екологічна інспекція України (далі - Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністерства екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до п.п. 8 п. 4 Положення Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань пред"являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами. Крім того, відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в Черкаській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 року № 652 Державна екологічна інспекція в Черкаській області є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Згідно з ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради на їх території здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень місцевих рад належить здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів. Згідно зі ст. 29 Бюджетного кодексу України до складу доходів Державного бюджету України належать 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Згідно зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються державний, АРК, та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, до яких, серед іншого, зараховуються кошти за шкоду, заподіяну порушеннями законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської діяльності. Отже збитки, завдані відповідачем навколишньому природному середовищу, підлягають зарахуванню до фонду охорони навколишнього природного середовища та подальшому розподілу органами казначейства. З огляду на зазначені положення діючого законодавства та, беручи до уваги те, що порушення законодавства в галузі охорони навколишнього природного седидовища вчинено в полезахисному лісовому насадженні на території Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, саме зазначена сільська рада уповноважена здійснювати функції держави у спірних правовідносинах. Враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, небажання в добровільному порядку погашати збитки вчиненим ним кримінальним правопорушенням, позовні вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, підлягають до задоволення у повному обсязі. При цьому кошти підлягають стягненню на користь держави в особі Лихолітської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved