Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому на підставі ст. 102 ЗУ " Про пенсійне забезпечення" та ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» просив стягнути з [PERSON] на користь управління Пенсійного у України в м. Першотравенську Дніпропетровської області переплату по пенсії за період з 01.01.2010 року по 30.11.2013 року у розмірі 5316,94 грн. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2014 року позов Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області залишено без задоволення (а.с. 41-44). В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі (а.с. 74-77). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку у позивача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". У письмовому повідомленні начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Петропавлівському районі Дніпропетровської області (№ 3/862 від 20.12.2013 р. на ім'я заступника начальника Управління Пенсійного фонду м. Першотравенська) зазначається, що [PERSON] перебуває на обліку у відділенні Фонду з 31.10.2002 р.; за період з 01.01.2010 р. по 30.11.2013 р. отримував страхові виплати; за вказаний період нараховано індексації на 137.81 грн. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на ст.ст. 1212, 1215 ЦК України та виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження недобросовісної поведінки відповідача, що призвела до переплати пенсії, а тому відсутні законні підстави для стягнення надмірно виплаченої суми. Однак, із вказаними висновками суду погодитись не можна з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно із ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у відділенні Фонду соціального страхування з 31 жовтня 2002 року, отримував страхові виплати, однак про це Управлінню Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області не повідомив. Згідно заяви [PERSON] начальнику УПФ в м. м. Першотравенську від 08 грудня 2003 року останній зобов'язувався повідомити відділ пенсійного забезпечення про одержання інших видів доходів, а у разі приховання фактів доходів зобов'язався відшкодувати переплату пенсії в повному обсязі (а.с.4). Відповідно до ст. 102 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. За таких обставин, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини пенсіонера, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання відповідної інформації. Посилання відповідача на те, що на момент подання заяви про призначення пенсії він на обліку у Фонді не знаходився, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії, а доказів про виконання вказаних вимог закону відповідачем, у порушення ст. 10, 60 ЦПК України суду не надано. Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії вбачається, що переплата по пенсії складає 5316,94 грн., яку відповідач в добровільному порядку не повертає, тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача, і тому рішення суду про відмову у задоволенні позову підлягає скасуванню на підставі п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України із [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави у сумі 243гр. 60коп.

Outcome: approved