Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги [PERSON] мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 07.11.2002 року у відділі РАЦС Виноградівського РУЮ за актовим записом №190. Від шлюбу народили п"ятьох дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Подружнє життя виявилося невдалим. Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують шлюбні відносини. Відповідачка покинула позивача з дітьми і фактичне місце її перебування не відоме. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, стягувати з останньої аліменти на утримання п"ятьох дітей в розмірі по 500,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття та визначити місце їх проживання разом з батьком, позивачем по справі. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON], будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно через ЗМІ, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Виноградівської РДА, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника РДА, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей підтримують в повному обсязі. До заяви приєднали висновок РДА про доцільність визначення місця проживання дітей разом з позивачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 07.11.2002 р. у відділі РАЦС Виноградівського РУЮ в Закарпатській області актовий запис за №190. Від шлюбу народилося п"ятеро дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не створили міцну сім'ю, відповідачка покинула чоловіка та дітей, місце перебування її невідоме. Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, та інтересам їхній дітей, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги про розірвання шлюб між сторонами слід задовольнити. Крім цього, згідно довідки депутата міської ради Гал В.І. від 28.04.2017 року [PERSON] виховує та має на утриманні п"ятьох дітей, які проживають разом з ним в [ADDRESS]. Відповідно до ч.6 ст.6 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК). Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідачка офіційно не працевлаштована, тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов від 03.05.2017 року позивач [PERSON], [INFO], проживає разом з тещею та своїми п'ятьма дітьми в будинку тещі [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Стан житла задовільний. Рішенням органу опіки та піклування Виноградівської РДА по визначенню місця проживання малолітніх дітей №03-19/1322 від 06.06.2017 року вирішено визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON]. Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною третьою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору, місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Вирішуючи вимогу позову щодо встановлення місця проживання малолітніх дітей суд виходить з того, що відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вище викладене, висновок органу опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації, згідно якого вважає за доцільне місце проживання малолітніх дітей визначити з батьком, суд позовну вимогу про визначення місця проживання дитини з позивачем вважає підставною і такою, що підлягає до задоволення. Приймаючи до уваги, що позивач при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору за стягнення аліментів, на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved