Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ НАСК "ОРАНТА", третя особа - [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та фінансових санкцій за наслідками невиконання зобов"язання щодо виплати страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] з ВАТ НАСК "ОРАНТА" перебуває у договірних правовідносинах, а вона є вигодонабувачем, згідно договору добровільного стархування транспортних засобів щодо транспортного засобу «Акура», державний номерний знак [NUMBER]. В слідчому відділі Солом»янського РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження від 22 вересня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Досудовим розслідування встановлено, що в період часу з 20 год. 30 хв. 21 вересня 2013 року до 08 год. 18 хв. 22 вересня 2013 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: [ADDRESS], шляхом розбиття скла автомобіля «Акура», державний номерний знак [NUMBER], таємно викрала чуже майно, яка належить [PERSON] Внаслідок протиправних дій їй було завдано матеріальні збитки у вигляді розбитого скла передніх лівих дверей та пошкоджено обладнання автомобіля його внутрішню частину шляхом викрадення. У зв»язку з настянням страхового випадку, вона звернулась до ВАТ НАСК "ОРАНТА" з приводу виплати страхового відшкодування, надала всі необхідні документи, проте їй в цьому було безпідставно відмовлено. З метою визначення розміру збитку, завданого транспортному засобу внаслідок крадіжки (страхового випадку), нею проведено оцінку та ремонт автомобіля на підставі акту виконаних робіт ТОВ «Компанія «ЛЕВ» на загальну суму 125 863 грн. 00 коп. Вважає, що внаслідок неналежного виконання умов договору та чинного законодавства ВАТ НАСК "ОРАНТА" має сплатити їй суму страхового відшкодування, пеню за весь час прострочення та інфляційних нарахувань за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 27 березня 2014 року (а.с.25), позовні вимогоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач ВАТ НАСК "ОРАНТА" в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, звернувся до суду із заявою про розгляд спрви за відсутності його представника із запереченням проти позову. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, їх доводи та заперечення, письмові заперечення відповідача проти позову, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з ВАТ НАСК "ОРАНТА" перебуває у договірних правовідносинах, а [PERSON] є - вигодонабувачем, згідно договору добровільного стархування транспортних засобів щодо транспортного засобу «Акура», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7, 8-16). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 981 ЦК, ч. 2 ст. 18 Закону № 85/96-ВР факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. В слідчому відділі Солом»янського РУ ГУ МВС України в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження від 22 вересня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України (а.с.19). Досудовим розслідування встановлено, що в період часу з 20 год. 30 хв. 21 вересня 2013 року до 08 год. 18 хв. 22 вересня 2013 року невстановлена особа, перебуваючи за адресою: [ADDRESS], шляхом розбиття скла автомобіля «Акура», державний номерний знак [NUMBER], таємно викрала чуже майно, яка належить [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ст. 8 Закону «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Внаслідок протиправних дій позивачці було завдано матеріальні збитки у вигляді розбитого скла передніх лівих дверей та пошкоджено обладнання автомобіля його внутрішню частину шляхом викрадення. У зв»язку з настянням страхового випадку, позивачка звернулась до ВАТ НАСК "ОРАНТА" з приводу виплати страхового відшкодування, надала всі необхідні документи, проте їй в цьому було безпідставно відмовлено (а.с.20, 21, 22, 23, 24). У системному зв'язку з п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення має повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому. Сам факт порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, за наявності факту своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку не може бути підставою для відмови від здійснення страхової виплати. Ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону «Про страхування» визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Слід також враховувати, що закон пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних доказів страхувальником. З метою визначення розміру збитку, завданого транспортному засобу внаслідок крадіжки (страхового випадку), позивачкою проведено оцінку та ремонт автомобіля на підставі акту виконаних робіт ТОВ «Компанія «ЛЕВ» на загальну суму 125 863 грн. 00 коп. (а.с.17-18). Матеріали цивільної справи також місться оцінку, проведену ВАТ НАСК «Оранта», за висновком якої матеріальний збиток вказаного автомобіля складає 42 885 грн. 35 коп. (а.с.52-54). З підстав наясності у сторін спору щодо розміру матеріального збитку щодо пошкодженого автомобіля ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2014 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу (а.с.69-70). Згідно висновку № 74 від 07 жовтня 2014 року судової автотоварознавчої експертизи автомобіля «Акура», державний номерний знак [NUMBER], вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля на період осені 2013 року становить 104 885 грн. 83 коп. (а.с.74-80), тому вказана сума, за відрахуванням суми франшиза згідно умов договору страхування, має бути стягнута з ВАТ НАСК «Оранта». Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Проте, не всі вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними. Так, вимоги про відшкодування фінансових санкцій за наслідками невиконання зобов"язання щодо виплати страхового відшкодування, задоволенню не підлягають на недоведеністю (відсутності поданого розрахунку). Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, гл. 67 розд. ІІІ (статті 979- 999) Цивільного кодексу України і Закону України від 7 березня 1996 р. № 85/96-ВР «Про страхування», з урахуванням постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4,

Outcome: partial