Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

У лютому 2017 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №35-1/854К-07 з [PERSON], [PERSON], [PERSON] у розмірі 23 929,77 доларів США, що складається з відсотків у сумі 17 101,09 доларів США та пені у сумі 6 828,69 доларів США. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір на суму 50 000 доларів США зі сплатою 14,00% річних, з кінцевим терміном повернення коштів до 14 жовтня 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки. Позивач виконав свої зобов'язання за договором. В зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2013 року стягнуто з [PERSON], солідарно з [PERSON], солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором станом на 17.01.2013 року у розмірі 534 429,79 грн. Вказане рішення суду було виконане [PERSON] у жовтні 2015 року. В зв'язку з простроченням виконання відповідачами зобов'язань, встановлених кредитним договором, та не виконанням рішення суду про стягнення заборгованості в короткий строк, позивач просив стягнути заборгованість у вигляді донарахованих відсотків та пені на залишок несплаченої заборгованості по кредитному договору, яка за період з 18.01.2013 року по 04.10.2016 року складає: відсотки - 17 101,09 доларів США, пеня - 6 828,69 доларів США, а всього 23 929,77 доларів США. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. ПАТ «Універсал Банк» вказує, що позивач має право вибору судового захисту, передбаченого законом або договором, а тому стягнення кредитної заборгованості за рішенням суду в національній валюті не може бути підставою для зміни умов укладеного кредитного договору та зарахування коштів сплачених боржником [PERSON] в рахунок виконання рішення суду, у інший спосіб не передбачений кредитним договором. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що відповідно до п.15 договорів поруки у випадку подання кредитором позову до поручителя про виконання останнім зобов'язань за кредитним договором, кредитор не зобов'язаний дотримуватися вимог п.6 даного договору щодо повідомлення поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. Заслухавши доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №35-1/854К-07, за яким позичальник отримав кредит у розмірі 50000 доларів США зі сплатою 14,0% річних терміном на 120 місяців з датою погашення кредиту 14 жовтня 2017 року (а.с.68-70). На виконання боржником зобов'язань за вказаним кредитним договором 15 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки №35-1/855П-07, №35-1/856П-07 (а.с.74, 76). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 травня 2013 року частково задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» і стягнуто з [PERSON], солідарно з [PERSON], солідарно з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 35-1/854К-07 від 15 жовтня 2007 року станом на 17.01.2013 року в розмірі 534 429 грн 79 коп., з них: заборгованість по сумі кредиту - 352 670 грн 18 коп., відсотків - 178 421 грн 10 коп., пені за період з 01.12.2011 року по 01.01.2013 року - 3 338 грн 51 коп.; в задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 17 червн 2013 року зазначене рішення суду першої інстанції змінено; виключено з мотивувальної частини рішення абзаци 32-37; виключено з резолютивної частини рішення абзац 4-ий такого змісту: "В задоволенні клопотання відповідачів [PERSON] та [PERSON] про розстрочення виконання судового рішення відмовити"; в іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 квітня 2014 року задоволено заяву заступника начальника Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції про розстрочку виконання рішення суду; виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.05.2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в частині стягнення з [PERSON] залишку заборгованості в розмірі 402 457 грн 37 коп. - розстрочено строком на 19 місяців, тобто зі сплатою [PERSON] на користь банку в перші 18-ть місяців по 22 000 грн щомісячно, а в останній місяць - 6457 грн 37 коп. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 липня 2014 року задоволено заяву [PERSON] про розстрочку виконання рішення суду; виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.05.2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості в частині стягнення з [PERSON] залишку заборгованості в розмірі 359 576 грн 79 коп. - розстрочено строком на 17 місяців, тобто зі сплатою [PERSON] на користь банку в перші 16 місяців по 22 000 грн щомісячно, а в останній місяць - 7 576 грн 79 коп. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.05.2013 року [PERSON] своєчасно й у повному обсязі виконано, в свою чергу відсутність заборгованості по сумі кредиту свідчить про відсутність правових підстав для нарахування відсотків за користування кредитом. Також встановлено, що оскільки за ініціативою ПАТ «Універсал Банк» всю наявну на той час заборгованість по сумі кредиту та відсоткам за користування ним в доларах США відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.05.2013 року було переведено в українські гривні, стягнуто з відповідачів заборгованість у національній валюті України - гривні, та сплачено [PERSON] в українській гривні, а розміру процентів за користування кредитом в українській гривні укладеними між сторонами договорами визначено не було, нарахування процентів, встановлених кредитним договором для доларів США, на переведену в гривні та стягнуту в гривнях суму кредиту, є неможливим. Враховуючи, що строк, після закінчення якого порука припиняється, в обох договорах поруки не встановлений, а протягом шести місяців, починаючи з 29.10.2015 року - дня повного виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.05.2013 року позивач жодних вимог щодо сплати відсотків, нарахованих за користування кредитом за період до 29.10.2015 p. [PERSON] та [PERSON] не пред'явив, суд першої інстанції дійшов висновку, що порука за договорами поруки від 15.10.2007 р. № 35-1/855П-07 та від 15.10.2007 р. № 35-1/856П-07 в силу приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України є припиненою, а тому [PERSON] та [PERSON] відповідальності по наявних зобов'язаннях [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором від 15.10.2007 р. № 35-1/854К-07 не несуть. Проте, з висновками суду щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача [PERSON] боргу у вигляді відсотків та пені частково не погоджується колегія суддів апеляційного суду з таких підстав. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Пунктом 10.4 кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів, комісії, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені даним Договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного Договору, а позичальник зобов'язаний повернути банку всю суму заборгованості по даному Договору у випадку, зокрема порушення позичальником термінів платежів, що встановлені даним Договором. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Як вбачається, рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 20 травня 2013 року про стягнення в солідарному порядку заборгованості з боржника та поручителів виконувалось [PERSON] після ухвалення судових рішень про розстрочку виконання рішення, починаючи з 04 жовтня 2013 року. Останній платіж поручителем було сплачено 29 жовтня 2015 року (а.с.55-67). Враховуючи, що рішенням суду було стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 17 січня 2013 року і рішення фактично виконано 29 жовтня 2015 року, банк має право на отримання відсотків за період з 18 січня 2013 року по 29 жовтня 2015 року. Відповідно до п.4.4 кредитного договору № 35-1/854К-07 від 15 жовтня 2007 року нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно. Проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Також зазначеним пунктом встановлено, що сума кредиту та проценти сплачуються в валюті отриманого кредиту, тобто в доларах США. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем при зверненні до суду з позовом (а.с.6-7), та письмових роз'яснень до розрахунку (які були надані до апеляційного суду) прострочена заборгованість по відсоткам за період з 18 січня 2013 року по 29 жовтня 2015 року становить 14 229,89 доларів США. Вказаний розрахунок відповідачами не спростовано. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пунктом 12 договорів поруки №35-1/855П-07, №35-1/856П-07 від 15 жовтня 2007 року встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов'язань по кредитному договору боржником чи поручителем. Оскільки зобов'язання по кредитному договору було виконано поручителем, то порука вважається припиненою і відповідно відсутні підстави для стягнення відсотків з поручителів. Таким чином, нараховані банком до фактичного виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відсотки в сумі 14 229,89 доларів США за період з 18 січня 2013 року по 29 жовтня 2015 року належить стягнути з боржника [PERSON] Щодо вимог банку про стягнення пені, апеляційний суд враховує наступне. Згідно абзацу 4 пункту 4.4. кредитного договору №35-1/854К-07 від 15 жовтня 2007 року сплата пені та інших платежів за даним договором, крім суми кредиту та процентів (які сплачуються в валюті отриманого кредиту), може здійснюватися як у валюті кредиту, так і в інших валютах. Перерахунок заборгованості в іншу валюту, ніж валюта кредиту, здійснюється банком за офіційним (обмінним) курсом НБУ, діючим на день здійснення платежу. Як вбачається з позовної заяви та розрахунків заборгованості по кредиту, ПАТ «Універсал Банк» просив стягнути з відповідачів пеню в розмірі 6828,69 доларів США. Згідно ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, пеня не є грошовим зобов'язанням, а є лише фінансовою санкцією за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а тому на нарахування і стягнення пені не можуть поширюватися положення статей 524, 533 ЦК України, якими сторонам надано право визначення грошового еквівалента грошового зобов'язання в іноземній валюті, а не фінансової санкції за порушення грошового зобов'язання. Оскільки позивачем було заявлено вимогу про стягнення пені лише в іноземній валюті, не надано розрахунку пені в гривні, то в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені рішення суду належить залишити без змін. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Як вбачається з позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідачів борг у розмірі 23929,77 доларів США, апеляційним судом стягується 14229,89 доларів США, що становить 60% від оспорюваної суми. Згідно платіжного доручення на а.с.1 банк сплатив при зверненні до суду судовий збір в сумі 9451,72 грн, отже з [PERSON] на користь банку підлягає стягненню 5671,03 грн (9451,72 х 60%) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції. За подання апеляційної скарги банком сплачено 10435,66 грн (а.с.106, 107), отже за апеляційний розгляд справи належить стягнути 6261,4 грн (10435,66 х 60%). Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь ПАТ "Універсал Банк" підлягає стягненню 11932,40 грн (5671,03 грн + 6261,4 грн) судового збору за розгляд справи судом першої та апеляційної інстанції.

Outcome: partial