Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про продовження терміну вступу у спадщину, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка їй належала на підставі свідоцтва № 83 про право власності на житло від 25.05.1993 року. Посилаючись на те, що закінчився строк прийняття спадщини, однак вона не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки, оскільки хворіла, просить суд визначити причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини поважною, продовжити строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, надав пояснення в яких просить справу розглянути за його відсутності, рішення ухвалити по справі з урахуванням наданих пояснень. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON], її батьками є „[PERSON] та [PERSON]" (російською мовою) (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва № 83 про право власності на житло від 25.05.1993 року, виданого директором Дніпропетровського електродного заводу, „[PERSON] та [PERSON]" (російською мовою) на праві спільної сумісної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], [PERSON] [INFO] року померла (а.с. 5). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та заповіти/спадкові договори), до нотаріальної контори з заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7, встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що встановлені причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є об'єктивними, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання [PERSON] єдиною спадкоємицею 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], задоволенню не підлягають, оскільки позивач [PERSON], як донька померлої [PERSON], яка померла [INFO] року, у розумінні ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги за законом. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 1208 грн. (а.с. 1). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" позивач при звернення до суду з позовною заявою не майнового характеру повинен сплатити судовий збір у сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243 грн. 60 коп. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У зв'язку з тим, що позивачем внесений судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" підлягає поверненню сума зайво сплаченого судового збору у розмірі 964 грн. 40 коп., за квитанцією № k2/8/52 від 08.10.2014 року.

Outcome: partial