Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

У листопаді 2013 року Публічне Акціонерне Товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], треті особи [PERSON] та Орган опіки та піклування виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, про виселення без надання іншого жилого приміщення, зняття з реєстраційного обліку. У травні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк " уточнив свої позовні вимоги та просив суд виселити [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], із квартири [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення зі зняттям з реєстраційного обліку. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказала, що 14 травня 2007 року з третьою особою по справі, [PERSON], був укладений кредитний договір № DZHCG100770444 та йому був наданий кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 17.480 доларів США по 13 травня 2022 року включно. У забезпечення виконання зобов*язання за кредитним договором з третьою особою в цей же день був укладений договір іпотеки DZHCG100770444 і в іпотеку третьою особою була надана квартира [ADDRESS] загальною площею 41,60м.кв. та житловою - 29,60м.кв., яка належить на праві власності третій особі на підставі договору купівлі-продажу. Однак, взяті зобов*язання за кредитним договором третя особа не виконує. Рішенням суду від 16 грудня 2009 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, квартиру, шляхом продажу предмету іпотеки. Пунктом 12.9 укладеного договору іпотеки були враховані інтереси дітей та інших осіб, які мають право користуватись предметом іпотеки, які мешкають та зареєстровані у предметі іпотеки і дали згоду на їх виселення. Просить позов задовольнити, виселивши відповідачку з дітьми із предмету іпотеки без надання іншого жилого приміщення, знявши їх з реєстраційного обліку у будинку. На день укладення договору іпотеки неповнолітні діти не були зареєстровані у предметі іпотеки. Вони були зареєстровані після укладення довору іпотеки і без дозволу банку і права на предмет іпотеки не мали і не мають. Тому, при укладенні іпотечного договору дозвіл на його укладення від органу Опіки та піклування не був потрібний. Відповідачка та третя особа 10 жовтня 2013 року банком письмово були повідомлені про добровільне звільнення предмету іпотеки. Однак вимоги банку не виконали. Просить позов задовольнити. Відповідачка пред*явленого позову не визнала та пояснила, що з третьою особою по справі вона знаходилась у шлюбі з 28 травня 2008 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Також вона ще має сина [PERSON], [INFO]. Вона разом з дітьми були вселені у квартиру у якості членів сім*ї третьої особи після реєстрації шлюбу. У теперішній час їхній шлюб розірвано. Вона разом з дітьми іншого житла не мають та вона не отримувала від позивача письмої вимоги про добровільне звільнення квартири. У задоволенні позову просила відмовити. Представник відповідачки пояснив, що кредит третьою особою по справі був отриманий у 2007 році, а шлюб був зареєстрований у 2008 році. У відповідачки після укладення третьою особою кредитного договору та договору іпотеки народилась донька, а син був зареєстрований у предметі іпотеки. Пояснив, що при виселенні порушуються права людини і у задоволенні позову необхідно відмовити. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, у задоволенні позову просив відмовити з тих підстав, що у предметі іпотеки зареєстровані та проживають малолітні діти, що іншого житла вони не мають. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не з*явився. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність. Суд, вислухавши сторони, їх представників, третю особу, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню. Так, із укладеного 14 травня 2007 року кредитного договору № DZHCG100770444 вбачається, [PERSON], третій особі по справі, був наданий кредит у сумі 17.480 доларів США строком по 13 травня 2022 року включно. В цей же день з ним також був укладений договір іпотеки нерухомого майна. У забезпечення виконання зобов*язань по кредитному договору [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві особистої власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS]. Ціна предмету іпотеки складає 95.950 гривень. На день укладення як кредитного договору, так і договору іпотеки, [PERSON], третя особа, у шлюбі не перебував. Шлюб з відповідачкою ним був укладений 28 травня 2008 року. Тобто, через рік після укладення договорів. Умов укладеного кредитного договору [PERSON] не виконував і рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 грудня 2009 рокку був задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» і було звернуто стягнення на предмет іпотеки, нині спірну квартиру, шляхом продажу предмету іпотеки та [PERSON] був виселений із квартири. Рішення суду набрало чинності. Відповідно до ст. 526 ЦК України: « Зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу». Згідно зі ст. 530 ЦК України: «Якщо у зобов*язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.» Відповідно до ст.1050 ЦК України: « Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.» Відповідно до ст.33ч.1 Закону України "Про іпотеку": у разі невиконання боржником основного зобов*язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов*язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У судовому засіданні було встановлено, що у нині спірній квартирі, яка належить на праві власності третій особі - [PERSON], та яка є предметом іпотеки, зареєстрована та проживає відповідачка з неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] . У нині спірній квартирі, яка є предметом іпотеки, неповнолітні були зареєстровані після укладення третьою особою договору іпотеки. Таким чином, неповнолітні права на квартиру не мають. Відповідачка банком письмово, 10 жовтня 2013 року, була повідомлена про добровільне звільнення предмету іпотеки. Вказана вимога не є порушенням чинного законодавства, а є попередженням та вимогою для належного виконанням укладеного сторонами кредитного договору. Вимоги банку у цій частині є законними та відповідають укладеному кредитному договору. Вимога відповідає ст. 35 Закону України "Про іпотеку". Разом з тим, добровільно виселятися з дітьми та звільняти предмет іпотеки не бажає. Відповідно до ст.40 ч.1 Закону України "Про іпотеку": звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.2 ст. 109 ЖК України: "Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятиками, встановленими законом". Відповідно до ч.3 ст. 109 ЖК України: "Виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту /позики/ банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до ст. 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщенння, яке є предметом іпотеки, у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті." Із листа Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради від 23 травня 2014 року вбачається, що у м. Дніпродзержинську фонд житла для тимчасового проживання відсутній. Тому суд, оціюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved