Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що у серпні 2021 року з Єдиного реєстру боржників йому стало відомо, що у його відношенні приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим А.О. відкрито виконавче провадження № 66593847. Враховуючи ту обставину, що про підстави відкриття вказаного виконавчого провадження, йому було нічого не відомо, він звернувся до приватного виконавця за адресою електронної пошти та попросив ознайомити його з матеріалами виконавчого провадження, надіслати копію постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчого документа та заяви стягувача. У постанові у якості підстави для відкриття виконавчого провадження було зазначено виконавчий напису № 116985, виданий 09.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. З наданої копії виконавчого напису запропоновано стягнути з нього грошові кошти у розмірі 36106 гривень 22 копійки, які начебто є його боргом за кредитним договором № 003-03537-200613 від 20.06.2013 укладеного між мною та ПАТ «Дельта Банк» та витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. Період за який запропоновано задовольнити вимоги складає з 25.05.2021 по 03.06.2021. Також, зазначив, що у виконавчому написі невідомо з яких підстав у якості місця його проживання зазначено наступне: «... 66363, Одеська обл., село Федорівка, Подольський район, вул. Зарічна 22 ...». Ознайомившись з вказаними вище документами та копією виконавчого напису, вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права споживача, а вказаний виконавчий документ, таким, що не підлягає виконанню. Зазначив, що дійсно, 20.06.2013 ним у відділенні ПАТ «Дельта Банк» було оформлено заяву № 003-03537-200613. Матеріали виконавчого провадження та виконавчий напис не містять боргового документу, заяви на видачу готівки тощо, які б підтверджували отримання ним від відповідача вказаної суми тобто первинних документів. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи (платіжні доручення, меморіальні ордери. розписки. чеки тощо), оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вважає, що у приватного нотаріуса не було підстав вважати, що розмір його заборгованості перед відповідачем, є безспірним та взагалі існує. Вказує, що відповідач, звертаючись до приватного нотаріуса намагається стягнути з нього грошові кошти за зобов`язаннями, які фактично нічим не підтверджені. У зв`язку з цим дії відповідача щодо нарахування йому заборгованості, процентів є незаконним та такими, що порушують його права споживача. На підставі вищевикладеного, просить захистити його права споживача та визнати незаконними дії відповідача щодо здійснення агресивної підприємницької практики, яка фактично містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу у відношенні до нього та полягає у безпідставному нарахуванні йому заборгованості та процентів; визнати виконавчий напис, вчинений 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4\~ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 2\~ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Відповідно до ч. 3\~ст. 274 ЦПК України\~при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін;3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. При відкритті\~провадження у\~справі суд\~врахував ціну\~позову,\~значення\~справи\~для сторін,\~обраний\~позивачем спосіб\~захисту,\~категорію\~та складність\~справи, обсяг\~та\~характер\~доказів у\~справі,\~в\~тому\~числі чи\~потрібно\~у\~справі призначити\~експертизу,\~викликати\~свідків\~тощо, \~кількість\~сторін\~та інших\~учасників\~справи, чи\~становить\~розгляд\~справи значний\~суспільний\~інтерес та вирішив проводити розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинаєв А.О. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого. 20.06.2013 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладеного кредитний договір, шляхом підписання заяви № 003-03537-200613, згідно умов якого [PERSON] було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000, 00 грн, строком на 364 календарних дні /а.с. 9/. 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Еліт Фінанс», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступило право вимоги на підставі Договору Факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому, в свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому, в свою чергу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право вимоги на підставі Договору прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020, якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору відступлення прав вимоги № 194/К від 09.02.2018 відступило право вимоги за Кредитним договором № 003-03537-200613 від 20.06.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно, суму у розмірі 36106,22 грн, з яких: 14818,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 19737,82 грн - заборгованість за відсотками та комісією; 1500,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн - плата за вчинення цього виконавчого напису /а.с. 7/. 17.08.2021 директором ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г. було подано приватному виконавцю Цинєву А.О. заяву про відкриття виконавчого провадження, до якої було додано оригінал виконавчого документа та оригінал кредитного договору, що вбачається з копії заяви від 17.08.2021 /а.с. 6/. 20.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим А.О. відкрите виконавче провадження ВП № 66593847 з примусового виконання виконавчого напису № 116985, виданого 09.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «ФК "Еліт Фінанс"» за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 заборгованості в розмірі 36106,22 грн, з яких: 14818,40 грн - заборгованість за тілом кредиту; 19737,82 грн - заборгованість за відсотками та комісією; 1500,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн - плата за вчинення цього виконавчого напису /а.с. 8/. За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), зазначають на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року № 3425-XII та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595(далі Порядок № 296/5). Пунктом 19 ст. 34 Закону № 3425-XII визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону № 3425-XII та Главою 16 розділу ІІ Порядку. За статтею 87 Закону № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік №1172). У статті 88 Закону № 3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172. При цьому цей Перелік № 1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі № 3425-XII та Порядку № 296/5. В подальшому, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Цією постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку № 1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Дана постанова надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, вказану постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Отже, чинна редакція Переліку № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Матеріали справи свідчать, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався. Не зважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22 лютого 2017 року були скасовані зміни до Переліку № 1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача, третя особа приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис. Таким чином, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved