Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

19.07.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Розквітівської сільської ради об'єднаної територіальної громади Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У своїй заяві позивач зазначив, що [INFO] помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що пропустила встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказала, що пропустила строк на прийняття спадщини у зв'язку з тим, що була юридично необізнана відповідно вказаних строків, також хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON], а саме: три місяці з дня набрання законної сили рішенням. У судовому засіданні 07.09.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. Також вказав, що строк пропущений з поважних причин, після похорон батька позивач знаходилась у відрядженні та при поверненні додому фактично місяць знаходилась на стаціонарному лікуванні. Представник відповідача у судове засідання 01.08.2017 року, 31.08.2017 року та 07.09.2017 року не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, так на адресу Розквітівської сільської ради ОТГ направлялись судові повістки про виклик до суду, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення кореспонденції (а.с.21-22), також відповідач повідомлявся у телефонному режимі, про що свідчить телефонограма (а.с.31-32). Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, - у разі якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як відзначив суд у рішенні у спра\-ві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов'язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Суд ухвалює заочне рішення відповідно до статті 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача у письмовій заяві (а.с.34). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.08.2015 року помер [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2016 року батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с.7). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.07.1994 р. вбачається, що дошлюбне прізвище [PERSON] - «[PERSON]» (а.с.8). [PERSON] до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Розквітівської сільської ради ОТГ від 08.12.2016 року (а.с.9). Згідно державного акту на право приватної власності на землю вбачається, що власником земельної ділянки площею 7.39 га, що розташована на території Анатоліївської сільської ради є [PERSON] (а.с.36). Довідкою виданою Березівською центральною районною лікарнею року підтверджується, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 09.01.2016 року по 12.02.2016 року (а.с.35). Згідно зі ст.1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом». Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України: «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Докази щодо інших спадкоємців, які здійснили дії по прийняттю спадщини спадкодавця - відсутні. Відповідно довідки виданої Березівською державною нотаріальною конторою від 06.09.2017 року спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась. Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті». Згідно з частини першої статті 1270 ЦК України: «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Як встановлено судом, позивач звернулась до Березівської державної нотаріальної контори Одеської області про прийняття спадщини, однак 17.02.2017 року отримала відповідь про відмову, у зв'язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено: «За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини». Згідно п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено: «Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач пропустив строк прийняття спадщини, оскільки тривалий час хворіє на стенокардію ІІ ступеню, аритмію та серцеву недостатність. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю… Право приватної власності є непорушним». Позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки на час відкриття спадщини хворіла та перебувала на стаціонарному лікування, та не здійснила дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини; інші спадкоємці, які здійснили дії по прийняттю спадщини [PERSON] - відсутні, що із врахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.213,215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, його вимоги підлягають задоволенню шляхом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved