Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

22.01.2020 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з грошових коштів, рахунків та нерухомого майна. В позові позивач посилалася на те, що в грудні 2019 року з метою перерахування коштів з рахунку вона звернулася до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк», їй було повідомлено, що на її рахунок накладено арешт на підставі постанови Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.05.2016 року про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа №315/743/13-ц від 20.09.2013 року про стягнення з неї на користь Публічного Акціонерного Товариства «МетаБанк» заборгованості в сумі 165279,35 грн., відомості про обтяження були внесені до Державного реєстру речових прав, на її звернення до Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) їй було повідомлено про те, що виконавчий лист було повернуто стягувачу, повторно стягував виконавчий лист на примусове виконання не пред`являв, на теперішній час стягувач не має до неї претензій, а накладений арешт порушує її право власності на розпорядження та користування грошовими коштами та нерухомим майном, посилаючись на ч.1 ст.317, 391 ЦК України, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» прохала зняти арешт з коштів та рахунків [PERSON] , накладений постановою Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.05.2016 року, зняти арешт з майна [PERSON] , накладений постановою Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.05.2016 року. Відповідач в установлений судом строк відзив на позов суду не надав. 23.01.2020 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження і призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 02.03.2020 року. 02.03.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області оголошена перерва у розгляді справи до 12.03.2020 року для уточнення позовної заяви та заміни відповідача на належного. 11.03.2020 року до суду звернулася позивач з уточненим позовом до Акціонерного Товариства «МетаБанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про зняття арешту з грошових коштів, рахунків та нерухомого майна. В уточненому позові позивач посилалася на те, що в грудні 2019 року з метою перерахування коштів з рахунку вона звернулася до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк», їй було повідомлено, що на її рахунок накладено арешт на підставі постанови Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.05.2016 року про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа №315/743/13-ц від 20.09.2013 року про стягнення з неї на користь Публічного Акціонерного Товариства «МетаБанк» заборгованості в сумі 165279,35 грн., відомості про обтяження були внесені до Державного реєстру речових прав, на її звернення до Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) їй було повідомлено про те, що виконавчий лист було повернуто стягувачу, повторно стягував виконавчий лист на примусове виконання не пред`являв, на теперішній час стягувач не має до неї претензій, а накладений арешт порушує її право власності на розпорядження та користування грошовими коштами та нерухомим майном, посилаючись на ч.1 ст.317, 391 ЦК України, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» прохала зняти арешт з коштів та рахунків [PERSON] , накладений постановою Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 17.05.2016 року, зняти арешт з майна [PERSON] , накладений постановою Гуляйпільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 05.08.2014 року. 11.03.2020 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність. 12.03.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області уточнена позовна заява прийнята до провадження, замінено відповідача: Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПриватБанк» на належного відповідача: Акціонерне Товариство «МетаБанк», відкладено розгляд справи на 02.04.2020 року. Замінений відповідач відзив на позов до суду не подав. 02.04.2020 року до суду звернулася позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом представник відповідача не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзиву на позов не надав. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на боці відповідача: Акціонерне Товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Гуляйпільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 07.04.2016 року постановою начальника Гуляйпільського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Волох І.О. відкрито виконавче провадження № 50739174 з примусового виконання виконавчого листа №315/743/13-ц, виданого 20.09.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області про стягнення солідарно з [PERSON] на користь ПАТ «Мета Банк» заборгованості в сумі 165279,35 грн., що підтверджується ВП-спецпідрозділ. 17.05.2016 року постановою начальника Гуляйпільського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Волох І.О. про арешт коштів боржника звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника, що підтверджується ВП-спецпідрозділ. 04.10.2016 року постановою начальника Гуляйпільського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Волох І.О. повернуто виконавчий документ стягувачу в зв`язку з відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення, що підтверджується ВП-спецпідрозділ. Повторно виконавчий лист для виконання не пред`являвся, що підтверджується відповіддю від 20.01.2020 року. Станом на 02.12.2019 року відсутня заборгованість [PERSON] перед відповідачем, що підтверджується довідкою. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного Кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.3 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, що порушує право. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як власник майна: грошових коштів та нерухомого майна, право якого на користування та розпорядження грошовими коштами та нерухомим майном порушується арештом її рахунків, накладеного державним виконавцем державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішення суду способом захисту порушеного права: зняттям арешту судом з усього нерухомого майна, а також грошових коштів на рахунках, що передбачений законом. Суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу свого позову, встановлені судом під час їх перевірки достовірними, допустимими та належними доказами. Так судом встановлено, що обов`язок позивача перед відповідачем: АТ «МетаБанк» виник з рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20.09.2013 року, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованості в сумі 165279,35 грн., на підставі якого був виданий виконавчий лист, який знаходився на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби, на підставі якого було відкрито виконавче провадження і в межах виконавчого провадження державним виконавцем в межах його повноважень було накладено обтяження: арешт коштів та майна боржника. Однак судом встановлено, що зобов`язання, яке виникло з рішення суду на користь відповідача, припинено відповідно до ст.599 ЦК України, так як проведено належним чином, що підтверджується довідкою відповідача. Стаття 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави зняття арешту з майна. Так відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Так відповідно до ч.2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. Судом не встановлено підстав для зняття арешту державним виконавцем в порядку, передбаченому ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». Так як суд доходить висновку, що право позивача на користування та розпорядження коштами та усім нерухомим майном порушується постановою державного виконавця, а спосіб захисту передбачений законом, а саме ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", то суд задовольняє позов та знімає арешт з коштів та усього нерухомого майна позивача. Таким чином позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на підставах, передбачених законом, які встановлені судом під час перевірки їх достовірними, належними та допустимими доказами.

Outcome: approved