Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В грудні 2016 року, позивач Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача суду вказав, що Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" виконуючи свої обов'язки постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач у порушення ст..67,68,162 Житлового кодексу України,ст..20,32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" оплату за отримані послуги не робив, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно у зв'язку з несплатою позивач звернувся до суду з заявами про видачу судового наказу, але за заявою боржника, та на підставі ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, судовий наказ від 30.03.2011 року виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення заборгованості в сумі 7290,88 грн. на користь КПТМ "Криворіжтепломережа" було скасовано 08.12.2016 року та судовий наказ від 19.12.2013 року виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення заборгованості в сумі 9135,97 грн. на користь КПТМ "Криворіжтепломережа" було скасовано 08.09.2016 року. Тому позивач звернувся до суду про стягнення існуючої заборгованості в позовному проваджені та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за період 01.10.2008 року по 01.11.2013 року в сумі 16426,85 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, на виконання вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання за адресою : [ADDRESS], однак надані послуги відповідач не оплачував, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.10.2008 року по 01.11.2013 рік та складає 16426,85 гривень. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила). Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст. 28, 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, органи місцевого самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво . Під житлово-комунальними послугами розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») В силу ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому, згідно з ст. 1 цього ж закону споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, п.1 ч.3 ст.20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги встановлено, що саме споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відсутність договору про на постачання комунальних послуг з споживачем, як то передбачено ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не звільняє останнього щодо обов'язкової оплати отриманих послуг відповідно до положень ст.ст. 11, 509 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею11 цього Кодексу. Так, в силу ч.ч. 1,3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст.67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Як вбачається з матеріалів справи 30 березня 2011 року було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 7290,88 грн., ухвалою суду від 08 грудня 2016 року цей судовий наказ було скасовано у зв'язку з наявністю спору про право. Також 19 грудня 2013 року було видано судовий наказ про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 9135,97 грн., ухвалою суду від 08 вересня 2016 року цей судовий наказ було скасовано у зв'язку з наявністю спору про право. Як вбачається з матеріалів справи відповідач як споживач фактично користувався наданими послугами, однак в спірний період не сплачував кошти за надані послуги. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач в супереч вимог закону зобов'язань по оплаті комунальних послуг не виконував, в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.10.2008 року по 01.11.2013 року в сумі 16426,85 гривень, яка підлягає стягненню у примусовому порядку. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved