Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

У січні 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про поділ житлового будинку в натурі. Зазначає, що є співласником будинку (з господарськими будівлями) № 50-52 розташового на вул. Артема в м. Шостка. Іншим співвласником є відповідач. Після уточнення вимог позивач, посилаючись на норми ст. 364, 367 ЦК України просив суд встановити факт того, що будинок за адресою вул. Артема, м. Шостка зазначений в договорі купівлі-продажу від 30.08.1999 року як будинок № 52, фактично має адресу вул. Артема, 50-52 м. Шостка, а також поділити вищевказаний житловий будинок в натурі між співвласниками та припинити право спільної сумісної власності на даний будинок. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у письмово поданих запереченнях по суті позовних вимог не заперечувала, вказуючи лише, що позов повинен бути задоволений в наступній інтерпретації: "1. Встановити юридичний факт, що 1\\4 частина будинку № 52 за адресою вул. Артема м. Шостка, зазначена в договорі купівлі-продажу від 30.08.99р. р.№176390, фактично має адресу вул. Артема №50-52 м. Шостка. 2. Виділити в натурі у приватну власність, як окремий об'єкт нерухомості, в житловому будинку № 52 домоволодіння № 50-52 по вул. Артема в м. Шостка, що позначений в плані КП «Шосткинське МБТІ» літерою "Б-1", що складається з житлової кімнати №2-2 площею 25,6 кв.м., підсобної площі (кухні) № 2-1 площею 18,9, кв.м., підсобної неопалювальної площі (веранди) № III площею 11,8 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель і споруд у вигляді сараю, позначеного в технічному паспорті КП «Шосткинське МБТІ» літерою "Ж", погребу - "Пг", відповідної частини огорожі "№. 3. Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння №50-52 по вул. Артема м. Шостка. Представник третьої особи - КП "Шосткинське МБТІ" по суті позову (в т.ч. з урахуванням уточнень) заперечень не мала, пояснивши в судовому засіданні що на підставі п.3.1 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 24.05.2001р. №127 технічній інвентаризації підлягають обєкти всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами) незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будівлі та споруди, господарські будівлі та споруди. Згідно даних інвентаризаційної справи № 01405 земельна ділянка спірного домоволодіння має адресу вул. Артема № 50-52. Під час технічної інвентаризації будинки та господарськи споруди домоволодіння на планах літерують. На земельній ділянці домоволодіння по вул. Артема, 50-52 знаходяться два житлових будинки під літерами «А-1» та «Б-1». Використання нумерації житлових будинків (№50 та №52) в окремих правовстановлюючих документах співвласників домоволодіння № 50-52 по вул. Артема призвело до помилки при подальшому оформленні переходу права власності. Для усунення помилки, яка виникла в правовстановлюючих документах, при виділу в натурі частини домоволодіння в окремий обєкт нерухомості, вважаю за необхідне використовувати саме літери. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює право кожного на мирне володіння своїм майном. Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004 поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини будинку від 12.08.1998 позивачем було придбано одну четверту частину житлового будинку № 50-52 на вул. Артема в м. Шостка. Згідно договору будинок позначений у плані БТІ літ. Б-1 та має номер 52/2. Також встановлено, що позивачем згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.08.1999 було придбано у власність одну четверту житлового будинку № 52 на вул. Артема в м. Шостка, який позначений у плані БТІ літ. Б-1. Таким чином, вмцілому позивачу належить одна друга частина житлового будинку позначеного у плані БТІ літ. Б-1. З дослідженої судом копії рішення Шосткинського міського суду Сумської області від 27.10.1993 та свідоцтв про право на спадщину /а.с. 32 - 35/ вбачається, що власником іншої однієї другої частини будинку Б-1 є відповідач у даній справі [PERSON] З матеріалів інвентаризаційної справи (оригінал оглянуто судом в судовому засіданні), зокрема, з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок /а.с. 5-8/ вбачається, що за адресою вул. Артема № 50-52 знаходяться два житлові будинки позначені літ. А-1 та Б-1. З плином часу, з тих чи інших причин (неуважності, юридичної неграмотності тощо) в юридичних документах вищевказаним будинкам розпочали присвоювати окремі адреси: будинок А-1 позначався № 50, а Б-1 - № 52, що призвело до плутанини та правової невизначеності. Таким чином, як будинок Б-1 так і будинок позначений на плані БТІ літ. А-1 має адресу вул. Артема, № 50-52 м. Шостка, а тому дійсно в договорі купівлі - продажу згідно договору купівлі- продажу від 30.08.1999 року № 176390, укладеного між [PERSON] та [PERSON] наявна помилка в адресі об'єкту нерухомого майна, виправлення якої на даний час можливо лише у спосіб встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення. За змістом ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Сторонами визнається та з матеріалів справи дійно вбачається, що частини будинку Б-1, якими володіють позивач та відповідач є фактично відокремленими, мають самостійні виходи, спору про порядок користування приміщеннями сторони не мають. Приміщення, якими сторони спільно користуються і які неможливо виділити в натурі, відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи, що виділення в натурі належних співвласникам часток має наслідком утворення самостійних обєктів права власності, суд вважає, що вимога про припинення права спільної часткової власності на вищевказаний житловий будинок також підлягає задоволенню.

Outcome: approved