Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про про надання дозволу малолітнім для тимчасового в'їзду/виїзду за межі України у супроводі матері без дозволу та супроводу батька та надання дозволу на виготовлення проїздних документів, обгрунтовуючі свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з грудня 2003 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. У даний час діти проживають з позивачкою, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дітей, їхній фізичний, духовний та моральний розвиток. Отримати від відповідача дозвіл на виїзд за кордон та оформлення проїзного документу дітей вона не може, оскільки відповідач ігнорує її прохання надати такий дозвіл. Тому, з метою захисту прав дітей вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на їхній тимчасовий виїзд за кордон. Позивачка просить дозволити їй без згоди батька оформити документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітніх дітей. У судове засідання 26.01.2018 позивачка не з'явилася, у судовому засіданні 05.10.2017 позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явивися, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи у відсутність Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, та просив при ухваленні рішення виходити з інтересів дітей. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. Діти проживають з позивачкою в [ADDRESS], навчаються у школі. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дітей. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. п.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки, у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виготовлення проїзних документів без згоди батька. В частині надання згоди на виїзд неповнолітніх дітей за кордон без згоди батька, слід зазначити наступне. Позивачка просила надати такий дозвіл на період з 1 червня 2017 року по 30 червня 2017 року, проте, на час прийняття судом рішення позов в цій частині не є актуальним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Суд на підставі викладеного та

Outcome: partial