Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування усиновлення та внесення змін в актовий запис, в якій просить суд скасувати усиновлення [PERSON] [INFO] та внести зміни в актовий запис про народження, а саме: поновити актовий запис про народження №2952 від 06.09.2017року про народження [PERSON] [INFO] , змінивши прізвище дитини з [PERSON] на « [PERSON] », виключити в графі «мати» відомості про [PERSON] , виключити в графі «батько» відомості про [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2018року [PERSON] було визнано усиновлювачем [PERSON] [INFO] . Однак, між позивачем та дитиною склалися стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання, дівчинка не йде на контакт з позивачем, ігнорує та не бажає знаходитись з позивачем разом. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, представником надано заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника департаменту та надано висновок про доцільність скасування усиновлення. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Статтею 5 Сімейного кодексу України передбачено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Держава бере під свою охорону кожну дитину-сироту і дитину, позбавлену батьківського піклування. Згідно ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено. що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Однак, якщо суд буде вважати, що скасування усиновлення суперечить інтересам дитини, а крім того є підстави для нормалізації відносин між усиновлювачем та усиновленим, у позові про скасування усиновлення буде відмовлено, а усиновлювачам може бути запропоновано прийняти заходи щодо налагодження стосунків з дитиною. Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2018року заяву [PERSON] було задоволено та визнано [PERSON] синовлювачем дитни- [PERSON] [INFO] внесено змінити до актового запису про народження дитини де в графі мати записано- [PERSON] , в графі батько- [PERSON] , прізвище дитини змінено на [PERSON] . Мати дитини [PERSON] була позбавлена батьківських прав рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2018року. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні та у позовних вимогах позивачка зазначила, що після того, як дитина потрапила до її родини з`явились труднощі з поведінкою дівчинки, дитина стала показувати себе як психологічно нестійка дитина, яка схильна до частих істерик. Між дитиною та позивачкою склались стосунки, які унеможливлюють їх спільне проживання, дитина не йде на контакт із позивачкою, ігнорує її та не бажає знаходитись разом з позивачкою. Позивачка намагалась налагодити стосунки з дитиною, однак незалежно від її волі стосунки з дитиною так і не налагодились. Через проблеми з дитиною у [PERSON] погіршився стан здоров`я та вона була змушена звертатись за психологічною допомогою. Згідно висновку психологічного обстеження [PERSON] на момент всиновлення дитини, [PERSON] не усвідомлювала в повні мірі роль матері та пов`язану з нею відповідальність, готовність змінити свій спосіб життя та себе. [PERSON] не була в повній мірі підготовлена до особливостей дитячої психіки. Також у [PERSON] відсутня здатність встановити контакт з дитиною. Департаментом служб у справах дітей надано висновок про доцільність скасування усиновлення малолітньої [PERSON] та відповідність його інтересам дитини, в якому зазначено, що між [PERSON] та усиновленою дитиною склалися стосунки, які зробили неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків, тому скасування усиновлення дитини є доцільним та відповідає інтересам дитини. Рішенням виконавчого комітету ХМР від 26.11.2019року №891 дитина була влаштована до КНП ХОР " Обласний будинок дитини №2" де перебуває до теперішнього часу. Положеннями ч. 1 ст. 238 Сімейного кодексу України визначено виключний перелік підстав для скасування усиновлення, а саме усиновлення скасовується судом у випадках коли воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновитель не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновителем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновителя, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновителем своїх батьківських обов`язків. Враховуючи, що між усиновителем [PERSON] та усиновленою дитиною [PERSON] , склалися, незалежно від волі усиновителя, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновителем своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність скасування усиновлення. У зв`язку із задоволенням позовної вимоги щодо скасування усиновлення, суд вважає за можливе gоновити актовий запис про народження № 2952 від 06.09.2017року складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківськй області шляхом внесення в графу "відомості про дитину" первинне прізвище -« [PERSON] »; в графу «відомості про батька» первинні данні про батька, а саме « [PERSON] »; в графу «відомості про матір» первинні дані про матір, а саме « [PERSON] ».

Outcome: approved