Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

06.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Безім'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року в селі Безім'янка Татарбунарського району Одеської області померла дружина позивача - [PERSON]. За життя спадкодавець вчинила заповіт на ім'я [PERSON], яким заповіла їй земельну ділянку площею 5,63 га, розташовану на території Безім'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, засвідчену Державним актом серії [NUMBER] від 20.02.2002 року. Вищезазначену нерухомість [PERSON] мала право успадкувати, як спадкоємець по заповіту відповідно до ст.ст. 1233, 1234 Цивільного кодексу України, але остання не прийняла вищевказану земельну ділянку у спадщину, втративши строки для її прийняття. Після смерті спадкодавця, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у відкритті спадкової справи у зв'язку з відсутністю достатніх доказів постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин, посилаючись на письмові докази постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ним, як спадкоємцем першої черги по закону, права власності на земельну ділянку, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону він позбавлений можливості, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, втрачений, про що ним поміщена об'ява у пресі. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.33). Представник Безім'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.30). Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, заяви про причини неявки суду не надсилала. Тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.02.1959 року (а.с.4), 27.02.1959 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.6), [PERSON] померла [INFO] року. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20.02.2002 року (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,63 га, розташованої на території Безім'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстр №35626477 від 04.11.2013 року слідує, що за №55253681 від 11.10.2013 року, № у реєстрі 14, зареєстровано заповіт [PERSON] (а.с.8). Із копії вищезазначеного заповіту (а.с.9) вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на земельну ділянку площею 5,63 га, що розташована на території Безім'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на підставі Державного акту сері [NUMBER], належну на праві приватної власності [PERSON]. Згідно довідки №154 від 06.07.2015 року, виданої Безім'янською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.10), [PERSON] на день своєї смерті [INFO] року проживала та була зареєстрована [ADDRESS] Разом з нею, на момент смерті проживав її чоловік [PERSON] Як вбачається з витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № С-526/0-239/6-15 від 09.07.2015 року (а.с.11), вартість земельної ділянки площею 5,6310 га, що належить [PERSON] згідно Державного акту серії [NUMBER], складає 199000,74 грн. З листа нотаріуса №596/01-16 від 06.07.2015 року (а.с.12) слідує, що позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини померлої [PERSON] у зв'язку з втратою ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та не наданням доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Із об'яви, опублікованої в газеті "Татарбунарський вісник" за №32 від 22.08.2015 року (а.с.28) видно, що в графі "втрачені" значиться вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №41388076 від 03.09.2015 року (а.с.29) повідомляється, що за результатами пошуку спадкової справи після померлої [INFO] року [PERSON] - інформація відсутня. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частино першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до п. 4 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийняті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому позивач вважає, що факт постіного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини можна встановити в рамках позовного провадження, оскільки позивачем втрачено правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом з достовірністю встановлено, що в зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутності доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відмовлено позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини по закону в порядку першої черги, як чоловіка померлої, на земельну ділянку площею 5,63 га, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 20.02.2002 року (а.с.7, 12). Однак, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] зі своїм чоловіком - позивачем [PERSON], що підтверджується належними та допустимими доказами (а.с.10), дослідженими судом. За встановлених обставин, враховуючи, що спадкоємиця по заповіту [PERSON] не скористалась своїм правом на прийняття спадку по заповіту після смерті спадкодавця [PERSON], пропустивши строк на прийняття спадщини, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №41388076 від 03.09.2015 року (а.с.29), заяв чи заперечень проти позову до суду не надала, відповідач проти вимог позову не заперечує (а.с26, 30), суд вважає, що за [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом, може бути визнано право власності на земельну ділянку площею 5,63 га, розташовану на території Безім'янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 20.02.2002 року, яка належала на праві приватної власності [PERSON], померлої [INFO] року, оскільки в установленому законом порядку отримати свідоцтво про право на спадщину по закону він позбавлений можливості через втрату правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, про що свідчить об'ява у пресі (а.с.28) .

Outcome: approved