Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 264 491,55 грн.; витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 3400,00 грн. та судовий збір у сумі 2649,41 грн. Позов обґрунтовано тим, що 22.01.2020 року між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого була застрахована цивільно-правова відповідальність позивача, як власника транспортного засобу «Mercedes BENZ CLS 250 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] . 24.04.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Mercedes BENZ CLS 250 CDI» під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Skoda» під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 12.05.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач направив на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» заяву про сплату страхового відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів. Проте, листом за № 3221-31 від 18.06.2020 р. [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на подання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку та невиконання обов`язків, передбачених Договором страхування. Позивач вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування базується на безпідставному досліджені ДП «Центр Експертних Досліджень» №035-20 ДП і є неправомірною. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №2495, складеного 01.06.2020 року судовим експертом Землюком В.М., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes BENZ CLS 250 CDI» без врахування ПДВ складає - 264 941,55 грн., яку [PERSON] просить стягнути на свою користь. ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН Ухвалою суду від 03.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 02.10.2020 р. відповідач направив до суду письмові заперечення на позовну заяву [PERSON] . В обґрунтування заперечень вказав, що з метою встановлення обставин настання страхового випадку, на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна», було проведено експертне дослідження, за результатами якого ДП «Центр Експертних Досліджень» складено висновок №035-20 експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля «Mercedes BENZ CLS 250 CDI», зі змісту якого вбачається, що зіткнення автомобілів «Skoda» та «Mercedes BENZ CLS 250 CDI» в рамках заявленої події не відбулося, відповідно, пошкодження передньої частини, у тому числі, облицювання переднього бамперу автомобіля «Mercedes BENZ CLS 250 CDI та лівого боку автомобіля ««Skoda»» є наслідком інших пригод, що сталися в інший час, в інших місцях та за іншими обставинами. Позивачем було надано страховику неправдиві відомості про факт настання страхового випадку. Крім того, відповідач зазначив, що позивач пропустив трьохденний строк повідомлення страховика про настання страхового випадку, а тому згідно п.п.13.1.3. п. 13.1., 13.1.8 Загальних умов Договору страхування це є підставою для відмови у здійсненні виплат страхового відшкодування. Таким чином, представник відповідача вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 09.03.2021 задоволено клопотання [PERSON] та призначено у справі транспортно - трасологічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 15.04.2021 року експертною установою повернуто до суду матеріали цивільної справи та надано висновок експерта №СЕ-19/106-21/3420-ІТ від 07.04.2021 року. 16.04.2021 року справу направлено до Житомирського апеляційного суду у зв`язку з надходженням апеляційної скарги представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Аврамець О.М. на ухвалу суду від 09.03.2021 року. Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 25.05.2021 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» Аврамець О.М. у зв`язку з відмовою від неї, справу направлено для продовження розгляду. 31.05.2021 р. матеріали цивільної справи повернуто до суду. Відповідно до ухвали суду від 02.06.2021 р. поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08.07.2021 року. В підготовче судове засідання 08.07.2021 року учасники судового розгляду не з`явились, про час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином (а.с. том ІІ а.с. 94-95). Від представника позивача надійшла заява про відкладення судового розгляду. В підготовче судове засідання 04.08.2021 року представник позивача - адвокат Крижанівський В.П. направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо винесення рішення у справі, вимоги, викладені в позові, підтримує в повному обсязі (том 2 а.с. 108). Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. 04.08.2021 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 23.09.2021 року учасники судового розгляду не з`явились втретє поспіль, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем його проживання за адресою, яка зазначена ним особисто в позові, проте неодноразово не отримував поштове відправлення про вручення судових повісток, які повертались на адресу суду не врученими з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" або "за закінченням терміну зберігання" (том І а.с. 53-54, 94-95, том ІІ а.с. 28-29, 112-113, 115-116). Представник позивача Крижанівський В.П. 23.09.2021 року в судове засідання також не з`явився, засобами телефонного зв`язку повідомив, що направляв на адресу суду заяву, в якій сторона позивача не заперечує проти винесення рішення у справі, позов підтримують з підстав, викладених в ньому. За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, передбачила право кожній фізичній або юридичній особі на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З урахуванням приписів ст. 223 ЦПК України, з огляду на те, що учасники судового розгляду не з`явились в судове засідання з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином чином, не заперечують щодо винесення рішення у справі на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, беручи до уваги строк, протягом якого справа перебуває в провадженні суду, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності учасників справи та ухвалити судове рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» до видів обов`язкового страхування відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Нормами статті 991 ЦПК України визначено, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку; ) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом. Частинами 2,3 статті 991 ЦПК України передбачено, що договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ та ОЦІНКА СУДУ Судом встановлено, що 22.01.2020 р. між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ №147268, відповідно до умов якого була застрахована цивільно-правова відповідальність позивача, як власника транспортного засобу «Mercedes BENZ CLS 250 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] .(том І а.с.8-15). 24.04.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Mercedes BENZ CLS 250 CDI» під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Skoda» під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Богунського районного суду м. Житомира від 12.05.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (том І а.с.7). 30.04.2020 р. [PERSON] направив на адресу ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» заяву про сплату страхового відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (а.с.124-128). Листом за підписом Директора департаменту врегулювання збитків ПрАТ СК» ПЗУ Україна» Завірюхи О.В. № 3221-31 від 18.0.2020 р. [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на подання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку та невиконання обов`язків, передбачених Договором страхування (а.с. 6). На замовлення ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" проведено експертне дослідження ДП «Центр Експертних Досліджень». Згідно висновку №035-20 експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля «Mercedes BENZ CLS 250 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , зіткнення автомобілів «Skoda» та «Mercedes BENZ CLS 250 CDI», в рамках заявленої події не відбулося, відповідно, пошкодження вказаних автомобілів є наслідком інших пригод, що сталися в інший час, на інших місцях та за іншими обставинами ( том І а.с. 70-76). Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №2495, складеного 01.06.2020 року, на замовлення [PERSON] , експертом [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes BENZ CLS 250 CDI» без врахування ПДВ складає - 264 941,55 грн. (том І а.с. 17-43). Згідно висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України№СЕ-19/106-21/3420-ІТ від 07.04.2021 року, виконаного на підставі ухвали суду від 09.03.2021 року за клопотанням представника позивача у справі, вбачається, що немає підстав вважати, що механічні ушкодження автомобілів «Skoda» та «Mercedes BENZ CLS 250 CDI» утворились внаслідок їхнього зіткнення під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24.04.2020 року. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим сторонами доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування. Суд вважає, що на підставі досліджених доказів, позивачем не доведено, що відповідач неправомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування, не доведено, що механічні ушкодження застрахованого транспортного засобу марки «Mercedes BENZ CLS 250 CDI» виникли внаслідок зіткнення з автомобілем марки «Skoda» в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 24.04.2020 року. Доводи позивача та його представника про отримання належним йому і застрахованим транспортним засобом механічних пошкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 24.04.2020 року, спростовуються письмовими доказами, зокрема, висновком №035-20 експертного транспортно-трасологічного дослідження механізму та обставин пошкодження автомобіля «Mercedes BENZ CLS 250 CDI», проведеного ДП «Центр Експертних Досліджень» на замовлення відповідача, а також змістом висновку експерта Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України№СЕ-19/106-21/3420-ІТ від 07.04.2021 року, виконаного за клопотанням представника позивача на підставі ухвали суду від 09.03.2021 року. Заключення, які містяться в зазначених вище висновках, які суд приймає як належні і допустимі докази, позивачем будь-якими іншими засобами доказування не спростовані. Також суд вважає, що позивачем на підставі наданих доказів не доведено, що є його обов`язком, і розмір матеріального збитку, який він просить стягнути. Суд відхиляє наданий позивачем на підтвердження розміру завданого збитку висновок експерта автотоварознавчої експертизи Землюка В.В. №2495, зроблений на замовлення [PERSON] , як належний доказ по справі з огляду на те, що з його змісту судом встановлено, що він складений 01.06.2020 року, дата огляду транспортного засобу - 22.05.2020 року, разом з тим, з його змісту не вбачається, що вартість відновлюваного ремонту, яку обрахував експерт, обумовлена саме необхідністю ремонту транспортного засобу у зв`язку з наявністю механічних ушкоджень, які були отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 24.04.2020 року. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи і вимог чинного законодавства, дослідивши і проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов переконливого висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку із недоведеністю позивачем заявлених вимог. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed