Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

31 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, 3% річних та інфляційних нарахувань, мотивуючи вимоги тим, відповідно до Статуту КП «Фастівтепломережа» (далі позивач), затвердженого рішенням Фастівською міською радою №28-XIV-VI від 12.04.2012, позивач постачає теплову енергію шляхом надання послуг з постачання централізованого опалення населенню міста Фастів. [PERSON] (далі - відповідач) є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються КП «Фастівтепломережа». Відповідачу відкрито особовий рахунок №3817 А. Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення, однак відповідач не виконує свого обовязку по оплаті цих послуг, внаслідок чого станом на липень 2018 року за нею утворилась заборгованість за спожиті послуги в розмірі 9318,73 грн згідно розрахункового листа абонента. Також позивач зазначає, що окрім суми основної заборгованості відповідач зобовязана сплатити на користь позивача за період з листопада 2013 року по липень 2018 року 3% річних за порушення грошового зобовязання в розмірі 339,20 грн та 1500,33 грн, на які збільшився борг за рахунок інфляційних процесів відповідно до розрахункової відомості. На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 11158,26 грн, а також судові витрати в сумі 1762,00 грн. Ухвалою від 21.08.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Статуту КП «Фастівтепломережа», затвердженого рішення Фастівської міської ради Київської області №28-XIV-VI від 19.04.2012, позивач постачає теплову енергію шляхом надання послуг з постачання централізованого опалення населенню міста Фастів, що підтверджується копією статуту КП «Фастівтепломережа», витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.13-18/. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Цивільним Кодексом України та спеціальним законодавством: Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, в даному випадку Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином,\~згідно із\~зазначеними нормами\~закону споживачі\~зобов'язані\~оплатити житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними.\~Відсутність договору\~на надання\~житлово-комунальних\~послуг сама\~по собі\~не може\~бути підставою\~для звільнення\~споживача від\~оплати послуг\~у повному\~обсязі.Аналогічна позиція щодо оплати фактично наданих послуг за відсутності договору викладена ВСУ і у постанові від 30 листопада 2016 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/63427686). Згідно розрахункового листа, у абонента [PERSON]утворилась заборгованості за надані спожиті послуги централізованого теплопостачання з урахуванням суми основного боргу станом на липень 2018 року в розмірі 9318,73 грн. Відповідач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що послуги за спірний період не надавались. Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що передбачено\~ст. 610 ЦК України. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~- боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На існуючу за абонентом [PERSON] заборгованістю за надані спожиті послуги централізованого теплопостачання в розмірі 9318,73 грн нараховано за період з листопада 2013 року по липень 2018 року 339,20 грн - 3% річних за порушення грошового зобовязання та 1500,33 грн, на які збільшився борг за рахунок інфляційних процесів /а.с.8-12/. Нарахування 3 % річних та інфляційних втрат відповідає положенням\~ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких доказів на спростування поданого позивачем розрахунку заборгованості за надані спожиті послуги централізованого теплопостачання відповідачем не надано. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що обставини, викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved