Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача СК «Оранта» на її користь 5\~000 грн. моральної шкоди, а також моральну шкоду з відповідача [PERSON] на її користь у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування свої вимог позивач вказала, що 13 квітня 2014 року приблизно о 15-30 год. відповідач [PERSON], керуючи технічно несправним автомобілем «М-2140», реєстраційний номер Г03-92 ДП, експлуатація якого заборонена, рухався по проїзній частині дороги вул. Волгоградської з боку майдану Горького в напрямку вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі, при цьому порушуючи вимоги п.31.4.5 а), б), г) Правил дорожнього руху України. В районі електричної опори №429 за напрямком руху автомобіля «М-2140», реєстраційний номер Г03-92 ДП, яким керував відповідач, сталася розгерметизація лівого переднього колеса, однак останній не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи необгрунтований маневр відвороту керма вправо, змінив напрямок руху, виїхав на зустрічну смугу руху, по якій рухався автобус «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в якому позивач була пасажиром, та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого позивач отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Крім того, в процесі розгляду кримінального провадження їй стало відомо, що між відповідачем [PERSON] та СК «Оранта» було укладено поліс (договір) №АС/5661923, обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,строк дії якого з 15.10.2013 року по 14.10.2014 року, відповідно до змісту якого обєктом страхування є майнові інтереси [PERSON], повязані з відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу. Відповідно до змісту полісу, відповідальність страховика за шкоду заподіяну життю та здоровю потерпілих становить 100\~000 грн. Позивач вважає, що в результаті ДТП вона була травмована, завдано шкоди її обличчю, вона перебувала на стаціонарному лікуванні, її було прооперовано, що призвело до порушення звичного ритму її життя, враховуючи її похилий вік. На теперішній час вона вимушена докласти значних зусиль для відновлення попереднього стану її життя, а отже вважає, що в результаті ДТП їй було завдано моральних страждань, які вона оцінює в розмірі 15\~000 грн., з яких 10\~000 грн. вона просить стягнути з відповідача [PERSON], а 5000 грн.з відповідача - СК «Оранта». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, однак в подальшому в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, при цьому пояснив, що позивач не зверталась до страхової компанії з приводу відшкодування їй шкоди завданої ДТП. В подальшому [PERSON] в судове засіданні не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також вказав, що позовні вимоги визнає частково та згоден відшкодувати моральну шкоду в сумі 1500 грн. Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому подав до суду свої заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем порушено процедуру звернення до страховика ПАТ «НАСК «Оранта» визначену Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а отже підстави для страхового відшкодування позивачу відсутні. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку про задоволення позову частково за наступних підстав. Відповідно до змісту ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається зі змісту мотивувальної частини вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 липня 2015 року, судом встановлено, що 13 липня 2014 року в світлий час доби, приблизно о 15 год. 30 хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем «М-2140», реєстраційний номер Г03-92 ДП, рухався по проїзній частині дороги по вул. Волгоградської з боку майд. Горького у напрямку вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу. Про цьому автомобіль «М-2140» реєстраційний номер Г03-92 ДП, знаходився в технічно несправному стані, а саме: залишкова висота малюнка протектора шин складала менше ніж 1,6 мм., шини мали місцеві пошкодження, що оголюють корд та на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора. Тобто водій [PERSON], діючи зі злочинною недбалістю, порушив вимоги п. 31.4.5. а), б), г) Правил дорожнього руху України. Під час подальшого руху технічно несправного автомобіля «М-2140» реєстраційний номер Г03-92 ДП, експлуатація якого була заборонена, під керуванням водія [PERSON], в районі електричної опори №429 за напрямком його руху сталася розгерметизація лівого переднього колеса, що явилось наслідком порушення водієм [PERSON] вказаних пунктів Правил дорожнього руху України. Надалі водій [PERSON] маючи можливість спостерігати за рухом автобуса «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному для нього напрямку справа, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи необгрунтований маневр відвороту керма вправо, змінив напрямок руху та виїхав на смугу руху, по якій рухався автобус, чим порушив вимоги п. 1.5., 10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок зазначених порушень вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій водій [PERSON], керуючи автомобілем «М-2140», реєстраційний номер Г03-92 ДП, в районі електричної опори №429 по вул. Волгоградській в м. Кривому Розі скоїв зіткнення з автобусом «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному напрямку справа. В результаті цього автобус «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер [NUMBER], виїхав за праву межу проїзної частини дороги вул. Волгоградської та контактував передньою частиною з електричною опорою №429 по напрямку його руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажира «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] було травмовано. Відповідно до додаткового висновку експерта №1894 (1564-14) від 27.08.2014 року потерпілому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, грудної клітини, верхніх кінцівок, правого колінного суглобу, крововилив в скверу правого ока, садна обличчя, правого плеча, посттравматична гематома правого плеча, перелом кісток носу. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоровя (більш 21 доби). Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №58/28-224 від 27.08.2014 року, технічний стан автомобіля «М-2140», р.н. Г0392ДП на момент ДТП не відповідав вимогам п. 31.4.5. а), б), г) Правил дорожнього руху України. Відповідно до висновку авто-технічної експертизи №58/27-257 від 24.09.2014 року, при заданих вихідних даних в діях водія [PERSON] по керуванню автомобілем «М-2140», вбачається невідповідність вимогам п.10.1. «Правил дорожнього руху» України, котрі з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з настанням даної події ДТП. Між порушенням водієм [PERSON] правил безпеки дорожнього руху в частині виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України і наступившими наслідками спричиненням потерпілій [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень вбачається прямий причинний зв'язок (а.с. 13-17). Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України,\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України,\~ шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 2 \~ст. 1187 ЦК України\~ шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, враховуючи встановлені та зазначені вище судом обставини, суд приходить до висновку, що позивачка отримала душевні страждання внаслідок ушкодження її здоровя, яке вона отримала внаслідок ДТП, що сталося з вини відповідача [PERSON], а отже з останнього підлягає стягненню моральна шкода, завдана позивачці. Суд, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу відповідачем [PERSON], відповідно до розяснень пункту 9 Постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», враховує: ступінь змін в звичайному ритмі життя позивачки в зв'язку з ДТП та характер ушкоджень її здоровя у вигляді синців обличчя, грудної клітини, верхніх кінцівок, правого колінного суглобу, крововиливу в скверу правого ока, садни обличчя, правого плеча, посттравматична гематома правого плеча, перелом кісток носу; час та рівень зусиль, які вимушена була прикладати позивач для відновлення свого здоровя та звичного ритму життя, враховуючи її похилий вік; тяжкість вимушених змін у її родинних стосунках, та виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, вважає за можливе задовольнити вимоги позивачки в частині відшкодування їй відповідачем [PERSON] моральної шкоди частково - в розмірі 7\~000 (семи тисяч) грн. Разом з тим, суд приходить до висновку, що в інший частині позовних вимог про стягнення з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача моральної шкоди в сумі 5\~000 грн. необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених п.п. "г" і "ґ" п. 41.1 та п.п. "в" п. 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. На час розгляду справи, позивачем не було надано підтвердження факту її звернення до ПАТ «НАСК «Оранта» про настання страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди від 13.07.2014 року, яка сталася з вини водія [PERSON], який був застрахований Широківським відділенням ПАТ «НАСК «Оранта», (договір добровільного страхування цивільної відповідальності поліс №АС/5661923), та здійснення ПАТ «НАСК «Оранта» страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю потерпілої [PERSON], а отже, за таких обставин суд позбавлений можливості визначити розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню у відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача відповідно до вимог ст.26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, у відповідності до вимог ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що відповідно до п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно частині задоволених позовних вимог в розмірі 114 грн. 49 коп. Згідно вищевикладеного,

Outcome: partial