Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

в вересні 2018 року позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що її батько [PERSON] працював гірничим майстром дільниці № 1 шахти "Ювілейна" ПрАТ «Суха Балка», [INFO], близько о 14 годин 45 хвилин, під час виконання своїх трудових обов'язків на дільниці № 1 в рудозвальному підняттєвому № 4 осі гор.1340м-ІІІ підповерх шахти "Ювілейна" Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він помер. Відповідно до матеріалів розслідування, зокрема акту форми Н-1 про нещасний випадок № 9 від 12 січня 2015 року нещасний випадок на виробництві, під час якого загинув [PERSON] стався внаслідок невиконання вимог інструкцій з охорони праці та невиконання посадових обов'язків. Внаслідок смерті батька Позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона втратила сина, якого вона сильно любила та поважала. Звістка про смерть батька завдала Позивачу глибоких моральних та душевних страждань, оскільки за життя батька, вона перебувала з ним в тісних сімейних стосунках, батько завжди допомагав їй у будь-яких справах та підтримував у складних життєвих ситуаціях. Позивач дізнавшись про його смерть, зазнала сильне емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу і не може відновити свою душевну рівновагу. Після загибелі батька, нормальні життєві зв'язки були знищенні, вона постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого її лиха, досі перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про батька постійно переслідують її. Просила стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві у розмірі 478934,00 грн.. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" Павлова Н.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти відшкодування моральної шкоди на користь позивача, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що позивач по справі [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. [PERSON] працював гірничим майстром дільниці № 1 шахти "Ювілейна" ПрАТ «Суха Балка», що підтверджується копією трудової книжки серія [NUMBER], та не заперечується сторонами. [INFO], близько о 14 годин 45 хвилин, під час виконання своїх трудових обов'язків на дільниці № 1 в рудозвальному підняттєвому № 4 осі гор.1340м-ІІІ підповерх шахти "Ювілейна" Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» [PERSON] загинув на виробництві, що підтверджується Актом Н-5 від 12.01.2015 року та Актом Н-1 № 9 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 12.01.2015 року. Причиною смерті [PERSON], згідно довідки про причину смерті № 2333 від 05.12.2014 року, стало Гостра ішемічна хвороба серця. Згідно акту № 9 від 12.01.2015 року, нещасний випадок [INFO] в 14 год.45 хв. з гірничим майстром дільниці № 1 [PERSON] стався з причин: несанкціоноване, тобто без письмового завдання начальника дільниці, знаходження потерпілого в підняттєвому РЗ № 4. Гостра ішемічна хвороба серця, яка призвела до подальшої зупинки серцевої діяльності при пересуванні [PERSON] по сходинковому ходу вверх, і його падіння з висоти не більше 1 м на перший полок РЗ № 4. Низька виробнича і трудова дисципліна інженерно-технічних працівників дільниці. Згідно зазначеного акту основною причиною нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутньою причиною є невиконання посадових обов'язків. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці зазначено: [PERSON] - гірничий майстер дільниці № 1 шахти "Ювілейна" ПрАТ "Суха Балка", який здійснюючи безпосереднє керівництво роботами у зміні, не дотримався правил особистої безпеки під час обстеження рудозвалювального підняттєвого та виконував роботи не пов'язані з виданим нарядом на дану зміну; [PERSON] - начальник дільниці № 1 шахти "Ювілейна" ПрАТ "Суха Балка", який не проконтролював виконання підлеглим персоналом виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці. В наслідок смерті на виробництві [PERSON], позивачу, донці загиблого, завдана моральна шкода, яка полягає в наступному: позивач втратила свого батька, якого сильно любила. Позивач, зазнала емоційне та психологічне потрясіння, яке відчуває до теперішнього часу і не може відновити свою душевну рівновагу. Позивач та її сім'я до теперішнього часу так і не змогли оговтатись від утрати, досі перебувають у напруженому психічному стані, адже думки про батька постійно переслідують її. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказування іншими засобами доказування. Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно з ст. 6 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (в редакції Закону України від 21 листопада 2002 року № 229-IV) умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Згідно ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Враховуючи зазначені положення основного Закону України та КЗпП України, підприємство мало створити потерпілому та іншим працівникам належні небезпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань або іншого пошкодження здоров'я чи настання смерті були би неможливими. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Представник відповідача вказує на те, що нещасний випадок стався внаслідок непереборної сили або з умислу грубої необережності потерпілого [PERSON], однак як вбачається з акту про нещасний випадок, пов'язаного з виробництвом, винні особи які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є як сам потерпілий так і інша особа, яка є посадовою особою. Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Установлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, а також одним із засобів захисту порушених цивільних прав та інтересів, які передбачені ст. 16 Цивільного Кодексу України. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення. За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку із смертю батька встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Так, внаслідок смерті батька позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає у зв'язку зі смертю рідної людини. Таким чином, факт моральних страждань у зв'язку зі смертю батька, навряд чи потрібно доводити за допомогою якихось спеціальних засобів доказування. Доведення наявності цих страждань, саме по собі, полягає у засадничих поняттях людяності та розумінні основ людського життя, яке державою Україна визнається найвищою соціальною цінністю. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідків, що наступили, враховуючи принципи розумності і справедливості, враховуючи наявність вини самого [PERSON] у настанні нещасного випадку, суд вважає, що належною компенсацією спричиненої [PERSON] моральної шкоди є сума у розмірі 100 000,00 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб, буде тією мірою матеріальної компенсації в даному випадку, яка підлягає задоволенню. В задоволенні ж іншої частини позову, слід відмовити. Відповідно до ст.141ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial