Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

15.02.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про надання дозволу дитини на виїзд за межі України без згоди та супроводу батька. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач з відповідачем проживали у цивільному шлюбі без офіційної реєстрації шлюбу, від фактичних шлюбних відносин сторони мають дочку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося і з грудня 2006 року вони мешкають окремо. Дочка проживає з позивачем. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає, аліменти на утримання доньки не сплачує. Позивач просить надати дозвіл на виїзд доньки без згоди та супроводу батька за межі України до Російської Федерації на період з 01.06.2016 року до 31.08.2016 року та тимчасовий багатократний виїзд на територію Донецької області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, строком до досягнення нею повноліття та дозволити позивачу без згоди відповідача оформлювати документи для тимчасового виїзду доньки за межі України до Російської Федерації на період з 01.06.2016 року до 31.08.2016 року та тимчасовий багатократний виїзд на територію Донецької області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Позивач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що її інтереси буде представляти представник. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності,позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи вона та позивач не заперечують. Представник третьої особи Служби у справах дітей Авдіївської міської ради Донецької області в судове засідання не зявився, про, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надав заяву про розгляд справи без їх участі за наявними у справі матеріалами, заперечень проти вимог позивача не мають. Відповідач до зали суду не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлялся належним чином та неодноразово викликався до суду. Заяв про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не надавав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд,враховуючи заяви сторін,які не заперечують проти винесення заочного рішення по справі, ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача за наявними в справі доказами та постановити по справі заочне рішення. Суд, вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків : Судом встановлено, що позивач та відповідач в знаходилися в цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 105 від 03.05.2006 р. (а.с. 11). Відповідно до довідки № 34 від 21.01.2016 року, виданої Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради [PERSON], [INFO] зареєстрована разом з позивачем за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Корольова, 5/57 (а.с. 12). Відповідно до довідки № 01/17-152 від 23.10.15 року, наданої директором Ясинуватської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 7 [PERSON], [INFO] навчається в 3-Б класі Ясинуватської загальноосвітньої школи № 7 І-ІІ ступенів Адміністрації міста Ясинувата (а.с. 15). Відповідно до висновку служби у справах дітей Авдіївської міської ради про доцільність надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька служба у справах дітей Авдіївської міської ради клопоче до суду про доцільність надання дозволу на тимчасовий багаторазовий виїзд за державний кордон України та на територію Донецької області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, малолітній [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу її батька [PERSON], на весь час до досягнення дитиною повноліття та просить надати дозвіл на виготовлення проїздних документів для тимчасового виїзду за кордон України на імя [PERSON], [INFO], без згоди її батька [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідач ухиляється від вирішення питання щодо надання згоди на виїзд дитини, будучи неодноразово повідомлений про дату,час та місце розгляду справи , до суду не з»явився. Суд вважає, що бездіяльність відповідача як батька суперечать інтересам дитини, порушують її права, гарантовані міжнародним та національним законодавством. Відповідно до змісту ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до ст.10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"громадяни України мають право на вільний та безперешкодний вїзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти вїзду-виїзду за умови предявлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до п.3 Загальних положень "Порядку вїзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї", затвердженої ПКМУ № 367 від 04.06.2015 року вїзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови предявлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 .Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови предявлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон України та до Російської федерації та на територію Донецької області, де органи державної алоди тимчасово не здійснюють свої повноваження, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивач позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини за кордон, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та вважає можливим надати дозвіл на виїзд її доньки [PERSON], [INFO] за межі України до Російської Федерації на період з 01.06.2016р. до 31.08.2016 року та багаторазовий виїзд на територію Донецької області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження без згоди та супроводу батька.

Outcome: approved