Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] 06.02.2018 звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] до Фермерського господарства «Родючість» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 4,2899 га., кадастровий номер [NUMBER] , яка знаходиться на території Свірнівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Позивач дізналась, що нею, нібито 27.01.2017 було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки з відповідачем, який зареєстрований державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Кучером В.В. Представник позивача зазначає, що такий договір оренди землі позивач не укладала, не підписувала та не отримувала копії такого договору, тобто будь-якого волевиявлення на укладання договору не мала. Про існування спірного договору дізналась з інформаційної довідки державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник позивача вважає, що такий договір є незаконним та підлягає визнанню судом недійсним, за наслідками чого, також має бути скасована державна реєстрація цього договору. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 203-205, 626, 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача [PERSON] просить визнати недійсним договір оренди землі від 27.01.2017 укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 06.02.2017 державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Кучером В.В. та скасувати державну реєстрацію цього договору №33760230; судові витрати покласти на відповідача. Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 12 лютого 2018 року, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 06 березня 2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у фермерського господарства «Родючість» витребувано оригінал договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та фермерським господарством «Родючість», зареєстрованого 06.02.2017 державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Кучером Владиславом Володимировичем, на виконання якої до суду 11.04.2018 надійшла відповідь від відповідача про те, що надати витребуваний доказ не можливо, оскільки такий договір був втрачений. 11 квітня 2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області витребувано оригінал договору оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , укладений 27.01.2017 між [PERSON] та фермерським господарством «Родючість», зареєстрований 06.02.2017 державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, номер запису про інше речове право 18909961, на виконання якої 19.04.2018 до суду від адміністрації надійшла відповідь про те, що надати витребуваний доказ не можливо, оскільки такий договір на зберігання до адміністрації не передавався. Ухвалою суду від 11 квітня 2018 року продовжено на тридцять днів підготовче провадження по даній справі. 03 травня 2018 року за клопотанням представника позивача [PERSON] судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у державного реєстратора Голованівської селищної ради Кіровоградської області та у комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації витребувано оригінали договору оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , укладеного 27.01.2017 між [PERSON] та фермерським господарством «Родючість», зареєстрованого 06.02.2017 державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, номер запису про інше речове право 18909961, на виконання якої 17.05.2018 до суду від Голованівської селищної ради надійшла відповідь про те, що надати витребуваний доказ не можливо, оскільки такий договір в раді відсутній. Комунальне підприємство «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, зазначену ухвалу суду від 03.05.2018 не виконало, у зв`язку з чим судом 23 липня 2018 року відносно Комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації застосовано захід процесуального примусу у виді штрафу. Також, 20 серпня 2018 року ухвалою суду застосовано захід процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, якою вилучено у комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації оригіналу договору оренди земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , укладеного 27.01.2017 між [PERSON] та фермерським господарством «Родючість», зареєстрованого 06.02.2017 державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, номер запису про інше речове право 18909961; виконання ухвали доручено Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за місцезнаходження комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації. Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві повернув без виконання ухвалу суду від 20.08.2018, оскільки відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення, не передбачає застосування заходів примусового виконання. 31 жовтня 2018 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові. Пояснив, що договір оренди земельної ділянки позивач з відповідачем 27.01.2017 не укладала і такого договору не існувало, своїм підписом такий договір позивач не посвідчувала, тоді як договір має бути укладений письмово, тобто відсутнє волевиявлення позивача на укладення спірного договору. Спірний договір хоч і зареєстрований, однак не є укладеним, у зв`язку з цим і просить визнати його недійсним. Надана представником відповідача копія спірного договору, яка нібито виготовлена з державного реєстру, не може братись судом до уваги, оскільки не завірена належним чином та ставиться під сумнів зі сторони позивача. Відсутність договору оренди землі порушує право позивача, оскільки не можливо дізнатись про жодні умови такого договору, розмір орендної плати, строк дії договору та інші. Зазначив, що відповідач не довів про існування спірного договору, а його втрата, з підозрілих міркувань, виявилась тільки після звернення з цим позовом до суду, крім того вказується на втрату лише одного примірника, однак про другий примірник спірного договору нічого не відомо, як і не відомо чи направлявся такий примірник відповідачем на адресу позивача після державної реєстрації. Копія спірного договору не може слугувати підтвердженням факту укладення спірного договору і на підставі такої копії не можливо провести відповідну судово-почеркознавчу експертизу для того, щоб довести відсутність підпису в договорі позивача. Просив задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що спірний договір оренди земельної ділянки дійсно був укладений між сторонами 27.01.2017 та зареєстрований державним реєстратором без порушення порядку. Свій примірник відповідачем було дійсно втрачено, що виявлено після отримання ухвали суду про витребування доказів та притягнуто до відповідальності посадових осіб фермерського господарства. Істотні умови спірного договору були зазначені в договорі, що прослідковується з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з копії електронного договору, який було внесено під час реєстрації спірного договору державним реєстратором. Надати оригінал спірного договору не може. Вказав, що відповідач не зобов`язаний доводити наявність спірного договору, на відмінну від позивача, який повинен довести суду про відсутність такого договору, однак ні позивачем, ні представником позивача суду не надано доказів того, що такий договір не підписувався позивачем, не заявлено клопотань про допит в суді будь-яких свідків на підтвердження своїх вимог, в тому числі державного реєстратора, котрий здійснював державну реєстрацію спірного договору та позивача в якості свідка, а також не заявлено клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, враховуючи наявність в справі електронної копії спірного договору. Державний реєстратор, який здійснював реєстрацію спірного договору є посадовою особою та несе відповідальність за правильність реєстрації правочинів та внесення відповідних даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Доводи представника позивача про неможливість проведення такої експертизи за відсутності оригіналу спірного договору не заслуговують на увагу, оскільки тільки експерт може надати такий висновок. Позивач для з`ясування умов договору оренди землі може звернутись до державного реєстратора та отримати його електронну копію. Спірний договір зі сторони відповідача повністю виконується, земельна ділянка обробляється, а орендна плата буде виплачена у строки, обумовлені цим договором. Просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання правочину недійсним. Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч.1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Пунктом другим частини першої ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 та ч. 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,2899 га., кадастровий номер [NUMBER] , яка знаходиться на території Свірнівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 13). Даний факт визнаний в судовому засіданні відповідачем. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта щодо об`єкта нерухомого майна за №1108333713 від 17.01.2018, державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Кучером Владиславом Володимировичем 06.02.2017 зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , укладений 27.01.2017 між [PERSON] та ФГ «Родючість» строком до 31.12.2027 року з орендною платою в розмірі 3% від проіндексованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки (номер запису про інше речове право 18909961) (а.с. 10-12). Відповідно до повідомлення Голованівської районної державної адміністрації від 18.04.2018 №01-32/41/2, оригінал договору оренди земельної ділянки, укладений 27.01.2017 між [PERSON] та ФГ «Родючість», зареєстрований 06.02.2017 державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка - Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Кучером Владиславом Володимировичем, на зберігання до Голованівської районної державної адміністрації не передавався (а.с. 73). Згідно відповіді Голованівської селищної ради Кіровоградської області від 10.05.2018 №231, реєстраційні справи зберігаються в архіві Голованівської районної державної адміністрації, будь-яка інформація про реєстраційну справу щодо договору оренди земельної ділянки, укладеного 27.01.2017 між [PERSON] та ФГ «Родючість», зареєстрованого 06.02.2017 державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка - Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Кучером Владиславом Володимировичем, у селищній раді відсутня (а.с. 84). Як вбачається з наданих представником відповідача копій наказів ФГ "Родючість" від 01.03.2018 №5, від 02.03.2018 №7, відповідачем було проведено службове розслідування щодо виконання землевпорядником [PERSON] своїх трудових відносин, за наслідками якого встановлено втрату останньою договорів оренди земельних ділянок, укладених між ФГ "Родючість" та орендодавцями, після чого в газеті "Вісник Голованівщини" опубліковано оголошення про втрату договору оренди землі ФГ "Родючість" від 27.01.2017, виданого на [PERSON] (а.с. 55, 56, 58). Надана представником відповідача до суду 24.07.2018 копія спірного договору судом не береться до уваги з урахуванням вимог ч. 6 ст. 95 ЦПК України, оскільки копія не завірена належним чином та ставиться під сумнів зі сторони позивача. Надана представником відповідача до суду 02.05.2019 копія спірного договору судом не береться до уваги з урахуванням вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України, оскільки подана з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 83 ЦПК України, відсутністю підстав для поновлення цього строку та у зв`язку з відсутністю підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. З метою дотримання вимог ст. 12 ЦПК України, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, судом за клопотанням представника позивача 03 травня 2018 року було постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації витребувано оригінал спірного договору та у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів, 23 липня 2018 року відносно підприємства застосовано заходи процесуального примусу у виді штрафу, крім того, 20 серпня 2018 року постановлено ухвалу про тимчасове вилучення спірного договору у комунального підприємства, яка повернута без виконання Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у зв`язку з тим, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено виконання таких рішень (а.с. 151-152). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні. Відповідно до частин 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. За нормами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Підстави та порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами встановлено ЗК України. Частиною першою ст. 93 ЗК України, як один з видів права на землю, визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»). Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV (далі - Закон №1952-ІV), частиною третьою ст. 10 якого, встановлено, повноваження державного реєстратора, який серед іншого: - встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; - перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; - відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; - виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); - формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; - формує реєстраційні справи у паперовій формі. Згідно приписів частин 1, 2 ст. 12 Закону №1952-ІV, державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Частиною п`ятою ст. 12 Закону №1952-ІV визначено, що відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду (ч. 1 ст. 37 Закону №1952-ІV). Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 2 ст. 78, ст. 79 ЦПК України). Згідно вимог статті 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що під час розгляду справи представник позивача стверджував, що позивач не підписувала спірний договір оренди землі та вважав, що цей факт доводиться відсутністю в позивача та відповідача оригіналу такого договору. Однак з такими аргументами представника позивача суд не погоджується та вважає, що такі ним не доведені, про що стверджував представник відповідача, оскільки як вбачається Державного реєстру прав, в останньому містяться відомості про реєстрацію державним реєстратором Кіровоградської обласної філії комунального підприємства «Солом`янка-Сервіс» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації Кучером Владиславом Володимировичем спірного договору оренди землі від 27.01.2017, укладеного між сторонами. На підтвердження своїх доводів представником позивача не заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на підставі електронної копії спірного договору, що може міститись в реєстраційній справі, клопотань про витребування якої в державного реєстратора, який здійснював реєстрацію спірного договору, також не подавав, тоді як доводи представника позивача про те, що підпис, який наявний в спірному договорі, не належить позивачу, можуть бути підтверджені лише відповідним висновком експерта, оскільки для з`ясування цих обставин, що мають важливе значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Представником позивача не надано суду переконливих доказів на підтвердження своїх вимог, не заявлено клопотань про допит певних осіб в якості свідків, і навпаки, доводи представника позивача про те, що позивачем не укладався спірний договір, спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами про наявність у Державному реєстрі прав відомостей про укладення спірного договору, про визначення строку дії договору оренди землі до 31.12.2017, про розмір орендної плати, який становить 3% від проіндексованої нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Відповідно, правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі від 27.01.2017, укладеного між сторонами, суд не вбачає. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 31.01.2018 (а.с. 1), покладаються на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed