Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Кустівці Хмільницького району Вінницької області належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0221413, який зареєстровано 21 березня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №1158, виданого на ім'я [PERSON]. Просить встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) площею 5.28 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Кустовецької сільської Ради Хмільницького району Вінницької області. Позивач посилається на те, що [INFO] року у віці 81 років померла його тітка [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS]. До дня смерті спадкодавця позивач проживав разом з нею, так як остання важко хворіла, перебувала в безпорадному стані, позивач здійснював за нею догляд, опікував її, а після смерті здійснив всі ритуальні обряди та поховав на кладовищі в с. Кустівцях, Хмільницького району, Вінницької області. На протязі 6-ти місяців після смерті тітки позивач зробив в її будинку поточний ремонт, обробляв та на даний час обробляє її присадибну земельну ділянку, тобто прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім позивача, після смерті [PERSON], інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Вона проживала одиноко, в шлюбі не перебувала, дітей не мала. Її рідний брат та батько позивача [PERSON] помер у 1962 році, тобто за довго до відкриття спадщини. Оформити спадщину на спадкове майно в Хмільницькій районній державній нотаріальній конторі позивач не має змоги, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН№ 0221413, був помилково виданий на ім'я "[PERSON]" замість вірного "[PERSON]". Крім того, сертифікат на даний час втрачений. В судове засідання сторони по справі не з'явились. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав, треті особи проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 81 років померла тітка позивача [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 17 грудня 1997 року Кустовецькою сільською Радою Хмільницького району Вінницької області (а.с.7). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (пай) площею 5.28 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Кустовецької сільської Ради Хмільницького району Вінницької області, вартістю 24399 грн. 00 коп., що підтверджується книгою реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видаються районною державною адміністрацією Вінницької області (а.с.8, 9) та довідкою Управління держземагенства у Хмільницькому районі Вінницької області №31-28-0.3-484/2-15 від 03.02.2015 року (а.с. 10). Сертифікат серії ВН № 0221413 на право на земельну частку (пай) площею 5.28 в умовних кадастрових гектарах, був втрачений, про що в Хмільницькій газеті "Я та місто" опубліковано відповідне оголошення (а.с.21). В зв'язку із втратою [PERSON] правоздатності (у зв'язку зі смертю) на підставі ст. 25 ЦК України, отримати дублікат земельного сертифіката не можливо. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 грудня 1997 року, довідками Кустовецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області №19 від 04.02.2015 року, №20, №21 від 04.02.2015 року, доведено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Кустівці Хмільницького району Вінницької області належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0221413, виданий на ім'я [PERSON]. Свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 26 січня 1955 року доведено факт родинних стосунків. Крім позивача після смерті [PERSON] інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має, оскільки вона проживала одиноко, в шлюбі не перебувала, дітей не мала. Брат спадкодавця [PERSON] - [PERSON], помер в 1962 році, тобто задовго до відкриття спадщини. Позивач до дня смерті спадкодавця проживав разом з нею, так як остання важко хворіла, перебувала в безпорадному стані, позивач здійснював за нею догляд, опікував її, а після смерті здійснив всі ритуальні обряди та поховав на кладовищі в с. Кустівцях, Хмільницького району, Вінницької області на даний час використовує спадкове майно за цільовим призначенням, тобто прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, які були чинні на час відкриття спадщини, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Оформити спадщину на спадкове майно в Хмільницькій районній державній нотаріальній конторі позивач не має змоги, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0221413, виданий відповідно до розпорядження Хмільницької райдержадміністрації № 260 від 23 жовтня 1996 року на ім'я [PERSON], втрачений і при його заповненні також допущено помилку: виданий на ім'я "[PERSON]", замість ім'я "[PERSON]". В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила в оформленні спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви позивача, який підтримує позовні вимоги, відповідача, визнає позов, з метою захисту прав спадкоємців на спадщину після померлої, вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки факт прийняття спадщини та факт належності правовстановлюючого документу знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 524-526, 529, 530, 548, 549 ЦК України (в редакції від 18 липня 1963 року), ст. 328 ЦК України та

Outcome: approved