Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

До Зарічного районного суду м. Суми надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради про визнання дій неправомірними щодо відмови у приватизації квартири та зобов'язання надати дозвіл на приватизацію квартири [ADDRESS]. В позові зазначають, що з метою приватизувати квартиру позивачі звернулись до органу приватизації, але Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради відмовлено в приватизації, оскільки ним не була надана копія ордеру. Позивачі вважають дану відмову неправомірною, тому просять зобов'язати відповідача здійснити приватизацію квартири. Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце повідомлені належним. Представник відповідача проти позову заперечувала. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS], що підтверджується копіями паспортів /а.с.9/. Квартира [ADDRESS] (далі -- Приміщення) належить до державного житлового фонду, і відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» Позивачі мають право на безоплатну приватизацію цього житла. Будинок за адресою [ADDRESS], прийнятий до комунальної власності територіальної громади міста Суми та житлові приміщення в ньому підлягають приватизації, відповідно до Рішення Сумської міської ради від 25 липня 2012 року № 1619-МР. Позивачі, з незалежних від них обставин не мають ордеру на Приміщення, так як на момент вселення в Приміщення основним квартиронаймачем був батько позивача [PERSON], який помер [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.7/. Також, на момент вселення (1967 рік) діяли нормативно-правові акти, відповідно до яких Ордер на приміщення був дійсний протягом 30 днів, а при вселенні в надане жиле приміщення громадяни здавали ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Тому, в зв'язку зі смертю батька та спливу значного періоду часу ордер на Приміщення в житлово-експлуатаційній організації не зберігся. Довідкою житлово-експлуатаційної організації про склад сім'ї КП «Суми житло» підтверджено, що позивач разом зі свою родиною дійсно проживають у Приміщенні, законно займають житлову площу, але документи, на підставі яких вселились - відсутні. Весь період проживання у Приміщенні позивач постійно в повному обсязі сплачував нараховані суми за житлово-комунальні послуги на обслуговування Приміщення. Таким чином, позивач та члени його сім'ї більше п'яти років постійно проживають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. З метою приватизації житлового приміщення [PERSON] звернувся до відповідача, однак отримав відмову в приватизації в зв'язку відсутністю ордера (Лист № 460/17.04-11 від 14.11.2013 р.). Відповідно до статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якої до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до абзацу другого пункту 9 статті 8 Закону у разі банкрутства підприємств, зміни форми власності, злиття, приєднання, поділу, перетворення, виділу або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній ( у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад. Пунктом 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Однак, отримати копію ордеру неможливо, так як в організації, яка обслуговує будинок відсутні такі документи. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну кімнату позивача не розповсюджується. Тому, посилання Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла на те, що позивач немає права на приватизацію згідно з положенням ст.58 Житлового Кодексу України, оскільки не надав копії ордеру є безпідставним. З 1968 року до теперішнього часу жодним власником квартири або балансоутримувачами не пред'являлося до позивача претензій щодо незаконності його мешкання разом з сім'єю у будинку. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Законів № 500-VI та №2842-12 позивач та члени його сім'ї мають право на приватизацію жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Враховуючи те що, відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в гуртожитку недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав праві відмовляти позивачу у приватизації займаного ним житла саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Таким чином, враховуючи, що позивачі вселенф до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо знайти копію ордеру, відсутність його копії позбавляє позивача реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, яку позивач не може надати з незалежних від нього причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved