Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в лютому 2015р. з позовом та який збільшено 14.09.2015р., в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача від сплати позивачу страхової компенсаційної виплати за тілесне ушкодження пасажира, встановленої рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2014 року в розмірі 1 378 792 грн., та стягнення вказаних коштів. В обгрунтування позову посилався на те, що 13 лютого 2013 року він в якості пасажира перебував на борту повітряного судна Ан-24РВ, який виконував чартерний рейс OTL-8971/72 по перевезенню футбольних вболівальників за маршрутом Одеса-Донецьк-Одеса. При посадці в аеропорту м. Донецьк літак потрапив в авіакатастрофу, внаслідок чого позивач зазнав тілесних ушкоджень. Між Авіакомпанією "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ, яка виконувала вказаний чартерний рейс, та відповідачем, ПрАТ "СК "Гута-Україна", 19.12.2012 року був укладений Договір № 11-107-04-01/13 обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта ПС\\повітряного перевізника перед третіми особами, пасажирами, за багаж та ручну поклажу за умовами якого позивач як пасажир був застрахований. В договорі страхування зазначено, що для того, щоб у Страховика (відповідач) була підстава для виплати Страхувальнику (третя особа) відповідних грошових коштів Страхувальник має надати рішення суду, що набрало чинності, про обов'язок сплатити усі суми, які є законною компенсацією шкоди. Позивач, на виконання умов договору страхування звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Авіакомпанії "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ, за участю третьої особи - ПрАТ "СК "Гута-Україна". Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2014 року, залишеного в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 липня 2014 року та ухвалою ВССУ від 17 грудня 2014 року на користь [PERSON] з авіаперевізника Авіакомпанії "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ стягнуто 1 378 792 грн. страхової компенсаційної виплати. Після отримання рішення позивач звернувся до Авіакомпанії "Південні авіалінії" з вимогою надати рішення суду та усі необхідні документи в страхову компанію з метою виплати йому грошових коштів. 12 серпня 2014 року Авіакомпанія "Південні авіалінії"надіслала на адресу відповідача лист та усі інші необхідні документи для виплати грошових коштів позивачу. Позивачем також була направлена заява від 29.07.2014 року до відповідача з вимогою сплатити кошти. Однак, листами від 28.12.2014 року та 16.10.2014 року відповідач відмовив у виплаті грошових коштів взагалі. Вважаючи, що така відмова відповідача від сплати належної йому страхової компенсації порушує його права та законні інтереси та порушує умови Договору страхування від 19.12.2012 року, який укладений й на його користь, позивач просить суд визнати таку відмову відповідача неправомірною та стягнути з відповідача компенсаційну страхову виплату, встановлену вказаним рішенням суду. Представник позивача надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлявся про час та дату слухання справи, однак до суду не з'явився, надавши телеграму в якій просить слухання справи перенести на іншу дату у зв'зку із неможливістю забезпечити явку представника та у зв'язку із бажанням надати додаткові докази по справі. Однак суд приходить до висновку, що причина неявки представника не може бути визнана поважною, оскільки на минулому судовому засіданні з представником відповідача погоджувалася дата наступного судового засідання, відповідач є юридичною особою та мав достатньо часу для забезпечення явки представника. При цьому суд враховує, що це не перша не явка представника відповідача. На судове засідання, яке мало відбутися 02.03.2015 року відповідач також не забезпечив явку представника, надавши до суду телеграму в якій просив з таких же підстав перенести розгляд справи. Щодо необхідності пред'явлення додаткових доказів по справі, то на думку суду у відповідача з часу відкриття провадження по справі було достатньо часу для підтвердження своїх заперечень певними доказами. В минулих судових засіданнях представником відповідача було надано до суду заперечення на позовну заяву з доказами, які її обгрунтовують. В запереченнях відповідач просить суд в позові відмовити, оскільки Договір № 11-107-04-01/13 обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта ПС / повітряного перевізника за шкоду перед третіми особами, пасажирами, за багаж та ручну поклажу від 29.12.2012 року не є договором на користь третіх осіб; позивач не зазнав збитків на суму в розмірі 1378792 грн.; ліміт відповідальності за договором страхування 20000 доларів США та є підстави для визнання авіакатастрофи не страховим випадком. Представник третьої особи - арбітражний керуючий Селезньов О.В., надав до суду клопотання в якому просить суд слухати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON]При цьому суд обґрунтовує своє рішення на наступних обставинах та доказах, які були встановлені в судовому засіданні. Як вбачається із матеріалів справи 13 лютого 2013 року позивач в якості пасажира перебував на борту повітряного судна Ан-24РВ, який виконував чартерний рейс OTL-8971/72 по перевезенню футбольних вболівальників за маршрутом Одеса-Донецьк-Одеса. При посадці в аеропорту м. Донецьк літак потрапив в авіакатастрофу, внаслідок чого позивач зазнав тілесних ушкоджень. З положень Глави 4 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затв. наказом Міністерства інфраструктури України 30.11.2012 № 735 вбачається, що - Перевізник не може виключити чи обмежити свою відповідальність за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира, за умов, зазначених у главі 1 цього розділу, сумою у розмірі 113100 СПЗ для кожного пасажира. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 117 Повітряного кодексу України - в Україні здійснюється обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації; ч. 3 ст. 118 Повітряного кодексу України - авіаперевізник зобов'язаний страхувати свою відповідальність за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, вантажу і пошті. За приписами п.7 ч.1 ст.7 Закону України "Про страхування" авіаційне страхування цивільної авіації є різновидом обов'язкового страхування. Відповідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частина 2 Закону України "Про страхування" передбачає, що для здійснення обов'язкового страхування Кабінет Міністрів України, якщо інше не визначено законом, встановлює порядок та правила його проведення, форми типового договору, особливі умови ліцензування обов'язкового страхування, розміри страхових сум та максимальні розміри страхових тарифів або методику актуарних розрахунків. Статтею 985 ЦК України передбачено, що страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. З матералів справи вбачається, що 19 грудня 2012 року між Авіакомпанією "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ та ПрАТ "Страхова компанія "ГУТА-Україна" укладений договір № 11-107-04-01/13 обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта ПС / повітряного перевізника за шкоду перед третіми особами, пасажирами, за багаж та ручну поклажу, строком з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. Пунктом 3.1 Договору страхування передбачено, що предметом страхування визначені майнові інтереси застрахованих осіб, які виникають внаслідок зобов'язань відшкодувати шкоду в порядку, встановленому законодавством, третім особам та пасажирам (їх спадкоємцям), пов'язану з експлуатацією повітряного судна. Згідно п. 1 Секції ІІ Договору страхування - при настанні страхових випадків, страховик відшкодовує за застраховану особу (страхувальника) усі суми, які є компенсацією за випадкову шкоду життю та здоров'ю пасажирів застрахованого повітряного судна. Таким чином, дія вказаного договору страхування поширюється на позивача, як на пасажира повітряного судна, зобов'язання відшкодувати шкоду якому застрахованою особою - перевізником і є предметом договору. Порядок і правила проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2002 р. N 1535 (далі - Порядок і правила). Відповідно п. 1 зазначеного Порядку і правил, обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації проводиться з метою забезпечення захисту інтересів експлуатантів, пасажирів, третіх осіб і в тому числі включає страхування відповідальності повітряного перевізника за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, пошті, вантажу. Згідно п. 9 Порядку і правил, відповідальність перед пасажиром вважається застрахованою, за наявності у пасажира авіаквитка з моменту його реєстрації та внесення до поіменного списку перевізника до моменту, коли він (пасажир) залишив перон аеропорту під наглядом уповноваженої особи повітряного перевізника. Відповідно п. 12 Порядку, страховими випадком вважається подія, внаслідок якої настає відповідальність страхувальника за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю пасажирів. Відповідно ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Виникнення відповідальності Авіакомпанії "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ щодо відшкодування позивачу випадкової шкоди його життю та здоров'ю, яка завдана внаслідок авіакатастрофи літака АН-24 РВ, реєстраційний номер UR-WRA, що сталась 13 лютого 2013 року, передбачена договором страхування № 11-107-04-01/13 укладеним 19 грудня 2012 року, який тягне за собою обов'язок страховика здійснити виплату страхової виплати для забезпечення захисту інтересів позивача як пасажира повітряного судна, що є метою обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації. Вказаний Договір страхування за своєю природою є договором обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта повітряного судна тобто сторони по договору - Авіакомпанії "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ та договором страхування на користь третіх осіб - пасажирів. Приписи ст.985 ЦК України, надає право страхувальнику ввести у страхові відносини додаткового суб'єкта, який отримує статус третьої особи в розумінні статті 636 ЦК України, тобто особи, яка хоча і не є стороною в договорі, набуває права вимагати виконання зобов'язання на свою користь. Стаття 3 Закону "Про страхування" виділяє види третіх осіб у страховому зобов'язанні, в тому числі це застраховані особи, під якими слід розуміти фізичних осіб, у житті яких можуть трапитися події, які тягнутимуть за собою обов'язок страховика здійснити страхові виплати такому застрахованому. Згідно з ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 636 Цивільного кодексу України, договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. В Договорі страхування зазначено, що для того, щоб у Страховика (відповідача) була підстава для виплати Страхувальнику (третя особа) відповідних грошових коштів Страхувальник має надати рішення суду, що набрало чинності, про обов'язок сплатити усі суми, які є законною компенсацією шкоди. (аркуш договору 8, п.п.2.1, п. 2, Секції II договору). Згідно пп. а п. 2 Секції II договору Страхувальник визнає страховим випадком виникнення у Застрахованої особи (за рішенням суду, господарського суду, що набрало чинності або відповідно до іншої процедури врегулювання позову, на яку дав письмову згоду Страхувальник) зобов'язання сплатити усі суми, які є законною компенсацією шкоди (включаючи судові витрати, які Застраховані особи повинні будуть сплатити за рішенням суду) у відношенні випадкової шкоди життю і здоров'ю (включаючи смерть), які зазнали пасажири. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28березн 2014 року, залишеного в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 липня 2014 року та ухвалою ВССУ від 17 грудня 2014 року на користь [PERSON] з авіаперевізника Авіакомпанії "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ стягнуто 1 378 792 грн. страхової компенсаційної виплати. За положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Після отримання рішення позивач звернувся до Авіакомпанії "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ з вимогою надати рішення суду та усі необхідні документи відповідачу з метою виплати грошових коштів. 12 серпня 2014 року Авіакомпанія "Південні авіалінії" у вигляді ТОВ надіслала на адресу відповідача лист та усі інші необхідні документи для виплати грошових коштів позивачу. Позивачем також була направлена заява від 29.07.2014 року до відповідача з вимогою сплатити кошти. Однак, листами від 28.12.2014 року та 16.10.2014 року відповідач відмовив у виплаті грошових коштів взагалі. Доводи представника відповідача про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, зокрема про встановлення ліміту відповідальності перед одним пасажиром повітряного судна АН-24РВ UR-WRA в розмірі 20000,00 доларів США, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, та повністю та беззаперечно спростовуються матеріалами справи. Перевіряючи вибраний позивачем спосіб захисту прав та законних інтересів суд враховує наступне: Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільнихправ. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд враховує, що оскільки авіаційне срахування є обов'язковим і не потребує укладення відповідного договору страхової компанії з пасажиром, то, відповідно необхідно й розмежовувати відповідальність авіаперевізника, який несе відповідальність згідно умов договору обов'язкового страхування та вимог Закону, та пасажирів, відповідальність перед якими презумується, за приписами п. 9 "Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації". Жодних дій, передбачених ст.20 Конвенції для уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень (Монреальська конвенція 1999 року), ст. 991 ЦК України та п. 7 Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, які визначені як підстави відмови від здійснення страхового відшкодування, позивачем не здійснювалось. За таких обставин, враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2014 року на користь позивача стягнута саме страхова виплата, суд приходить до висновку про те, що відмова відповідача від сплати страхової компенсації є неправомірною, порушує умови Договору страхування від 19.12.2012 року, який укладений й на користь позивача, в вз'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved