Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] 07.02.2014 року звернулись до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до [PERSON] про поділ квартири, визначивши частки у спільній сумісній власності. Позов обґрунтовано наступним. [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 2482 від 11.09.1998 року виданим Хмільницькою міською радою згідно рішення від 27.08.1998 року №185, а також технічним паспортом КП "ВООБТІ" від 18.12.2013 року. У зв'язку з тим, що частки співвласників квартири [ADDRESS] не визначені, між позивачами постійно виникають спори щодо користування квартирою, а тому позивачі просять визнати за ними по 1/4 частці вищезазначеної квартири, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] понесені ними судові витрати. 03.03.2014 року представник [PERSON] [PERSON] подав до суду зустрічний позов до Хмільницької міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/4 частини житлової квартири. 20.03.2014 року до суду надійшла заява [PERSON], [PERSON], представника [PERSON] - [PERSON] про уточнення позовних вимог, згідно якої позивачі просили визнати за ними по 1/4 частці квартири [ADDRESS]. Позивачі, а також представник [PERSON] [PERSON] надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та зазначили, що підтримують заявлений ними цивільний позов та визнають зустрічний позов, а також просять суд витрати по справі залишити за ними. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явились, представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що визнає первісний позов та підтримує заявлений ним зустрічний позов, судові витрати просить покласти на сторони. Представник Хмільницької міської ради у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій у вирішенні справи поклався на розсуд суду та просив розглянути справу без участі представника відповідача. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та зустрічного позову, враховуючи наступне. У відповідності до свідоцтва про право власності на житло №2482 від 11.09.1998 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що становить 12/1000 долі будинку, загальною площею 50,1 кв.м., без визначення часток співвласників (а.с. 8). Свідоцтво зареєстровано у ВООБТІ і записано в реєстрову книгу 05.01.1999 року за реєстр. № 2482. Вказане також підтверджується технічним паспортом КП "ВООБТІ" від 18.12.2013 року (а.с. 9-11). Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Хмільницького МУЮ Вінницької області 01.06.2003 року підтверджено, що 01.06.2003 року [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 58. Прізвища подружжя після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частиною 2 статті 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи викладене, частки кожного із співвласників вищезазначеної квартири мають бути рівними, по 1/4 частці, що передбачено законом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення первісного та зустрічного позову, які є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Задоволення первісного та зустрічного позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб. Судові витрати належить залишити за сторонами.

Outcome: approved