Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

02 грудня 2021 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1700 від 20 січня 2021 року, що виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Гораєм Олегом Станіславовичем та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати в розмірі судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що приватним виконавцем Малковою М.В. примусово виконується виконавчий напис № 1700, що виданий 20 січня 2021 року Приватним нотаріусом Гораєм О.С. У листопаді 2021 року позивач дізналася з місця роботи про утримання з її зарплати 20% коштів в рахунок нібито погашення боргу на користь стягувана відповідача і зробила копії повідомлення про виконавче провадження ВП № 64501618, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саму постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження позивачу не надходило і вона цих документів не отримала. Виходячи з цього, із заробітної плати позивача щомісячно утримується грошова сума для погашення нібито виниклої заборгованості перед стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал» в сумі 14565,34 грн. Позивач заперечує борг перед ТОВ «Вердикт Капітал», так як ні в електронному ні в письмовому виді не укладала угод з відповідачем, та не отримувала позики через Інтернет та в інший спосіб. Позивач стверджує, що у неї грошового боргу немає, а мабуть є спір у відповідача до неї про розмір боргу. Але це не дає правових підстав для стягнення з позивача в безспірному порядку коштів по виконавчому напису. Позивач абсолютно заперечую наявність цього боргу, незаконний виконавчий напис приватного нотаріуса та незаконні постанови приватного виконавця. Позивач стверджує, що про видачу спірного виконавчого напису їй взагалі нічого невідомо, вона його не отримувала, а дізналася про порушення своїх прав з місця роботи в кінці листопада 2021 року, де позивача повідомили про утриманні з зарплати коштів на користь відповідача. Позивач вважає вказаний виконавчий напис не законним та таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що при винесенні виконавчого напису нотаріус не з`ясовував у неї конкретних фактів, не отримував від неї первинних документів та у відповідача, а тому . завідомо не знав про відсутність у позивача заборгованості. Що саме йому надав відповідач в підтвердження безспірності взагалі невідомо. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача, що не відповідає дійсній сумі заборгованості. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками ТОВ «Вердикт Капітал», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Позивач зазначає, що нічого не повідомляла ні відповідачу ні третім особам про наявність заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» і тим більше про її визнання. Позивач стверджує, що навіть не змогла висловити заперечення ні усно ні письмово в підтвердження відсутності цього боргу чи наявності іншого його розміру, який також відсутній. Все це сфальсифіковано відповідачем, а третім особам пред`явлено, як належне і дійсне. Зазначені обставини стали підставами для звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зупинено стягнення з [PERSON] заробітної плати на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 14565,34 грн. на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 липня 2021 року, ВП №64501618, винесеної Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною, що здійснюється щомісячно з заробітної плати по місцю роботи з Дібрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Миргородської районної ради Полтавської області за адресою: Полтавська область, Миргородський район, 37622 с.Дібрівка, вул. Незалежності, 10 - до остаточного вирішення справи і набрання законної сили рішення суду. Позивач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду позовній заяві просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 3). Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (а .с. 22), не забезпечив явку свого представника в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзив чи заперечення проти позову суду не надав. Відповідачу ТОВ «Вердикт Капітал», третім особамПриватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегу Станіславовичу, Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Малковій Марії Вікторівні, відповідно до вимог ЦПК були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву та заперечень. Третім особам запропоновано надати до суду письмові пояснення по справі щодо позову або відзиву. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 грудня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горая Олега Станіславовича завірену копію виконавчого напису № 1700 від 20 січня 2021 року та витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни завірені копії всіх документів виконавчого провадження №64501618. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, відзиву та заперечень від відповідача не надійшло. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщались завчасно та в установленому законом порядку. Від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни витребувані судом докази не надійшли. Третіми особами до суду заперечення, письмові пояснення по справі щодо позову не надано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст.280-284 ЦПК України, на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни від 23.07.2021 року ВП № 64501618 при виконанні виконавчого напису № 1700, виданого 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 12633,04 грн., звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід від Дібрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Миргородської районної ради Полтавської області. Постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків на погашення суми боргу у розмірі 14 565,34 гривень, яка підлягає стягненню із боржника за виконавчим провадженням № 64501618, що складається з: витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 669,00 гривень, суми боргу за виконавчим документом у розмірі 12633,04 гривень, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1263,30 гривень. Засвідченої копії самого виконавчого напису № 1700, виданого 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 12633,04 грн. та належним чином завірені копії документів виконавчого провадження №64501618 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною суду не надано. Позивач в позовній заяві стверджує, що позик від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» не отримувала та заперечує наявність у неї боргу перед ТОВ «Вердикт Капітал». Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі - «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ«Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Отже, починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно лише на підставі оригінал нотаріально посвідченої угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що нарахована відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал», надана приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегу Станіславовичу, заборгованість в сумі 12633,04 грн., не може вважатися безспірною та свідчить про спірність такої суми. Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олегом Станіславовичем не надано на запит суду належним чином засвідчену копію виконавчого напису нотаріуса № 1700 від 20 січня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 12633,04 грн. В матеріалах справи відсутні (не надані учасниками справи) належним чином завірені копії документів на підставі яких було вчинено вище зазначений виконавчий напис, а з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача чи відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» зазначений у написі є безспірним. Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернувся одразу до суду після початку стягнення з нього заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечив наявність боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та як встановлено судом заборгованість не є безспірною. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Горай Олега Станіславовича, таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом при вчиненні вищевказаної нотаріальної дії не був встановлений факт безспірності заборгованості, а також не перевірені обставини, що між сторонами дійсно існували будь-які договірні зобов`язання. На підставі наведеного вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки заборгованість не є безспірною, відповідачем не надано жодного доказу на спростування вимог позивача, а тому виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду повинен вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією 0.0.2363701916.1 від 02.12.2021 р. (а. с. 1) та сплачений судовий збір в сумі 454,00 грн. при подачі заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією 00.0.2363701211.1 від 02.12.2021 р. (а. с. 8). Оскільки позов підлягає задоволенню, в силу ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача на користь позивача стягнути судові витрати: сплачений останнім судовий збір на суму 1362 грн. 00 коп. - за подачу позову до суду та подачу заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного, враховуючи положення ст.ст. 18, 262, 1212 ЦК України, ст. 15, 16, 18, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved