Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 4 516 грн. 53 коп., на відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 12.02.2010р. на вул. Липинського, 50 у м. Львові сталась з вини водія автомобіля марки "ВАЗ 21093", д/н [NUMBER], - відповідача [PERSON], як наслідок автомобілю "Ford Focus", д/н [NUMBER] завдано технічних пошкоджень на загальну суму 4 516,53 грн. Згідно постанови Франківського районного суду м. Львова від 11.03.2010 р., [PERSON] визнаний винним у вказаному вище ДТП, через порушення п.13.1 ПДР України та підданий адмінстягненню за ознаками ст. 124 КУпАП у виді штрафу. 29.05.2012 року ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" здійснило виплату страхового відшкодування на користь СТ "Гарантія" на підставі Страхового акту № UA2011122200031/L01/03 від 29.05.2012 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього в розмірі 4 516 грн. 53 коп. У зв'язку з тим, що відповідач не повідомив страхову компанію про страховий випадок, в порядку регресу просить стягнути з [PERSON] 4516,53 грн. витрат понесених з виплатою страхового відшкодування та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача- Стефківський В.І. позов підтримав з підстав викладених у заяві, просить такий задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду та долученим до матеріалів справи оголошенням в газеті «Високий Замок», де міститься оголошення про виклик відповідача в судове засідання. Заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. На підставі ст.ст.169, 224 суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. За положенням ст. 11, ст. 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За положенням ст. 993 ЦК України, ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.п. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який: спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика про настання страхового випадку. Із постанови Франківського районного суду м. Львова №3-1047/10 від 11.03.2010 р. (а.с.7) вбачається, 12.02.2010 року о 19:00 год. В м. Львові по вул. Липинського, 50 [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ н/з [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості для руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечності інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Ford Focus" д/н [NUMBER]. Своїми діями [PERSON] порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, за що 11.03.2010 р. останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ознаками ст.124 КУпАП у виді штрафу - 340,00 грн. Означена постанова сторонами не оскаржувалась. Згідно ч.3 і 4 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Статтею 3, 9 Закону України ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Із полісу № ВС/3141929 (а.с.4) вбачається, що 26.02.2009 р. року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким позивач взяв на себе обов'язок, в разі настання ДТП за участю застрахованого автомобіля "ВАЗ 21093", д/н [NUMBER], за умови настання цивільно-правової відповідальності водія вказаного ТЗ, здійснити виплату страхового відшкодування на користь третіх осіб, яким під час такої ДТП заподіяна шкода. Крім цього видно, що за умовами полісу франшиза визначена у розмірі 0,00 грн., обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 грн. Із Висновку спеціаліста про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля № 95 від 15.03.2010 р. (а.с.11-13 ), розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № ВА.2190743.L01.01 від 06.07.2011р., № UA2011122200031/L01/03 від 29.05.2012 р. вбачається, що вартість матеріальних збитків заподіяних власнику автомобіля "Ford Focus", д/н [NUMBER] від ДТП 12.02.2010р. складає 4 516 грн. 53 коп. Відповідно до копії договору страхування № 5-255/10.010 від 27.01.2010 р. добровільного страхування наземного транспорту (а.с. 8-10 ) автомобіль "Ford Focus", д/н [NUMBER], належний на праві власності [PERSON] застрахований в СТ "Гарантія". Як випливає із копій платіжних доручень № 182 та № 183 від 29.04.2010 р., СТ "Гарантія" виплатила страхове відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 4 694 грн. 62 коп. Із матеріалів справи вбачається, що СТ "Гарантія", після виплати страхового відшкодування, звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема платіжного доручення № 2891 від 29.05.2012р., ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатила СТ "Гарантія" в порядку регресу 4 516 грн. 53 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, ураховуючи те, що відповідач [PERSON] не повідомив страховика у строки і за умов, визначених пп.33.1. п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, суд з огляду на положення ст.993, 1187 ЦПК України, приходить до висновку що позов слід задоволити, стягнути з відповідача на користь позивача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 4 516 грн. 53 коп. страхового відшкодування в порядку регресу. За положеннями ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved