Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

24.09.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 10.06.2018 року о 15 год. 19 хв. відповідач, керуючи велосипедом ARDIS CITY BIKE по пров.Селецькому,1 в м. Житомирі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з пров. 1- го Селецького на пров. Селецький, не надала переваги в русі належному позивачу автомобілю "Daewoo Lanos", під керуванням водія [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 19.07.2018 винною в скоєнні ДТП визнано відповідача. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати позивачу матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою, останній звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 10.10.2018 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання на 07 листопада 2018 року (а.с.23). 17.12.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просила у задоволенні позову відмовити повністю, з тих підстав, що відповідно до вимог ст.1166 ЦК України має відшкодувати той обсяг шкоди, який спричинено її діями, а саме витрати за пошкодження лако-фарбового покриття та вм'ятини на капоті праворуч. Разом з тим, позивач, виходячи з суми позову та інформації, яка міститься у висновку №79 експертного автотоварознавчого дослідження від 05.09.2018 року претендує на відшкодування за рахунок відповідача витрат за пошкодження правого переднього крила, з чим відповідач не погоджується. Крім того, огляд пошкодженого транспортного засобу відбувся через три місяці після ДТП та висновок експерта складений 05.09.2018 року. Також вважає завищеною вартість проведеного автотоварознавчого дослідження. (а.с.37-38). Позивач [PERSON] 20.12.2018 подав до суду відповідь на відзив відповідача від 17.12.2018, у якому зазначив, що доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Вважає, що відповідач повинна відшкодувати йому шкоду, адже її вина повністю встановлена постановою Апеляційного суду Житомирської області від 15.09.2018, а відповідачем у відзиві на позовну заяву не наведено жодних заперечень щодо результатів технічного огляду викладених в протоколі огляду транспортного засобу від 03.09.2018 року та вона сама частково визнає позовні вимоги (а.с.40-41). Протокольною ухвалою суду від 29.01.2019 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про долучення до матеріалів справи фотознімків пошкодженого автомобіля "Део Ланос", про виклик в якості свідка [PERSON], експерта [PERSON] та про витребування матеріалів адміністративної справи №296/5746/18 для огляду в судовому засіданні (а.с.53-55). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з викладених у позовній заяві підстав, після оголошеної перерви у судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просив завершити розгляд справи у його відсутність (а.с.81). Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, в частині відшкодування шкоди за ремонт капоту у розмірі 3773,80 грн., в іншій частині позовних вимог заперечували проти їх задоволення, посилаючись на необґрунтованість з підстав, викладених у відзиві на позов. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що власником автомобіля є її знайомий [PERSON] Вказала, що має чотири роки водійського стажу, винною у ДТП визнано відповідача, тому вважає, що саме відповідач шкоду має відшкодувати шкоду повністю. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що в його обов'язки не входить повідомляти сторін про проведення експертизи, зі слів [PERSON] відповідач повідомлялася про час і місце проведення експертизи, про її неявку експерт зазначив у висновку. Вартість експертизи визначена без ПДВ, а з ПДВ вона була б значно вища, більше ніж 2000,00 грн. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.06.2018 року о 15 год. 19 хв. [PERSON], керуючи по пров. Селецькому, 1, в м. Житомирі велосипедом ARDIS CITY BIKE, серійний номер [NUMBER], при виїзді на нерегульоване перехрестя з пров.1-го Селецького на пров.Селецький в м.Житомирі, не надала перевагу в русі автомобілю "ДЕО-Ланос", під керуванням [PERSON], яка рухалась по головній дорозі та скоїла з нею зіткнення, порушивши п.16.11 Правил дорожнього руху України чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП, автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 27.01.2009 Житомирськими ВРЕР УДАІ УМВС України в Житомирській області, власником автомобіля DAEWOO-FSO Lanos [NUMBER] є [PERSON] (а.с.9). Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира Янчук Н.П. від 19.07.2018 у справі №296/5746/18 винною в скоєнні ДТП визнано [PERSON] (а.с.6). Постановою апеляційного суду Житомирської області від 15.08.2018 року постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 19.07.2018 залишено без змін (а.с.7-8). Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як вбачається з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Виходячи зі змісту ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена судовим рішенням у справі №296/5746/18 та в силу ч. 4 ст. ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 79 від 05.09.2018, проведеного на замовлення позивача вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля "DAEWOO-FSO Lanos" [NUMBER], належного [PERSON] складає 6545,08 грн. (а.с.11-14). Оскільки відповідачем заперечувався факт пошкодження крила автомобіля "DAEWOO-FSO Lanos" [NUMBER], внаслідок зіткнення з велосипедом, у зв"язку з чим відповідач та її представник не визнали позову у частині стягнення вартості робіт та матеріалів, необхідних для ремонту крила автомобіля, судом витребовувались матеріали адміністративної справи №296/5746/18 для огляду документів, що зафіксували обсяг пошкоджень автомобіля в момент ДТП. Так, з оглянутої в судовому засіданні адміністративної справи вбачається, що 10.06.2018 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, серії БД №065456 за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. До протоколу додано схему місця ДТП, в якій зазначено, що автомобіль "DAEWOO-FSO Lanos" [NUMBER] зазнав пошкодження ПФП та вм'ятини на капоті праворуч. Схема підписана відповідачем, а з її пояснень слідує, що уникаючи зіткнення з автомобілем, яким керувала [PERSON], повернула руль велосипеда вліво і рулем обіперлась на капот автомобіля з правого боку, тобто сталася ДТП у результаті якої автомобіль "DAEWOO-FSO Lanos" [NUMBER] отримав механічні пошкодження у вигляді пошкодження лако-фарбового покриття та деформації капоту з правого боку. Надана відповідачем кольорова копія фото, на якому, як зазначила відповідач зображено автомобіль "DAEWOO-FSO Lanos [NUMBER]" безпосередньо після ДТП, яка мала місце 10.06.2018 року та на якому зображено пошкодження частини капоту та переднє праве крило без пошкоджень, судом в якості доказу до уваги не приймається, оскільки такий доказ поданий з порушенням вимог ч. 2 ст. 100 ЦПК України, не містить інформації про дату та час його здійснення (том а.с.50). Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані позивачем докази, суд вважає, що останнім не доведено факту пошкодження крила автомобіля "DAEWOO-FSO Lanos [NUMBER]" в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.06.2018 року. На запит суду експертом надано калькуляцію відновлювального ремонту окремої складової автомобіля "DAEWOO-FSO Lanos [NUMBER]", за якою вартість відновлювального ремонту крила складає 2771,28 грн. (а.с.79,80). За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що доведеними є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження капоту автомобіля "DAEWOO-FSO Lanos" [NUMBER], належного [PERSON] відповідно до висновку експерта №79 від 05.09.2018. Оскільки відповідач [PERSON] із розрахунком експерта погодилася лише в частині визначення вартості відновлювального ремонту капоту в розмірі 1000 грн, однак клопотання про призначення експертизи для підтвердження іншого розміру внаслідок пошкодження автомобіля не заявляла. У зв'язку з відсутністю клопотань відповідача та її представника, на запит суду експертом виокремлено вартість відновлювального ремонту капоту із загальної вартості ремонту автомобіля позивача, яка становить 3773,80 грн. (6545,08 - загальний розмір відновлювального ремонту автомобіля відповідно до висновку експерта №79 від 05.09.2018 - 2771,28 - калькуляція вартості відновлювального ремонту крила автомобіля "DAEWOO-FSO Lanos" [NUMBER], як додаток 4 до висновку експерта №79). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов у частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді у розмірі 3773,80 грн. За складання висновку експерта, позивач сплатив 1600,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи оригіналом квитанції № 2 від 03.09.2018 року (а.с.75). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн., а також витрати, пов'язані із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, які з урахуванням часткового задоволення позову у розмірі 3773,80 грн (57,66%) становлять 922,56 грн. (57,66% від 1600 грн.).

Outcome: partial