Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « ПриватБанк» звернулись в суд з позовом про визнання безпідставною відмову нотаріуса у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобов'язання до вчинення дії до відповідачів приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.10.2010 р. задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу квартири [ADDRESS] для задоволення вимог, за кредитним договором № CVX0GK00000085 від 11.09.2007 р. позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки. Для продажу квартири позивачу необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 16.08.2006 р. за реєстровим № 4909 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON]. Враховуючи, що позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у позивача. Без наявності цього документу позивач не може укласти договору купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Як вказує позивач, вони звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу, посвідчений 16.08.2006 р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідач відмовив у вчиненні цієї нотаріальної дії. Відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідач аргументував посиланням на те, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій відповідач як на підставу для такої відмови посилається на положення ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». Як вказано в позовній заяві, позивач не погоджується із відмовою відповідача у видачі дублікату правовстановлюючого документу виходячи з наступного. По-перше, вважає, що на сьогодні існує акт застосування законодавства, яким є судове рішення від 27.10.2010 р. Згідно цього рішення банку надані усі права, що необхідні для продажу квартири, яка перебуває в іпотеці. Якщо у банка немає правовстановлюючого документу на це майно з причини його втрати іпотекодавцем, то відповідно в банку виникає право на отримання дублікату такого документу. Ці права випливають із резолютивної частини рішення: «в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVX0GK00000085 від 11.09.2007 р., в розмірі 43053,23 [Євро] - звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки». По-друге, слід зазначити на існуючу колізію між статтею 53 Закону України "Про нотаріат" і статтею 38 Закон України "Про іпотеку". Стаття 53 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або в відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії. Згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки. Наявність у іпотекодержателя права продажу предмету іпотеки, на думку позивача, дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу (витяги з реєстру, технічний паспорт, дублікат правовстановлюючого документу, тощо). Зазначена колізія має вирішуватися на підставі положень пункту 2 Роздлу VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку": "Законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону". Закон України "Про іпотеку" від 05.06.2003 р. №898-ІV набрав чинності 01.01.2004 р. Закон України "Про нотаріат" від 02.09.1993 р. набрав чинності 01.01.1994 р. Враховуючи зазначені правила вирішення існуючої колізії законів, стаття 53 Закону України "Про нотаріат" на думку позивача, не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель. По-третє, підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України "Про нотаріат". Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дії з підстав, зазначених в листі не передбачена Законом України "Про нотаріат", отже відмова відповідача у видачі дублікату правовстановлюючого документу - є незаконною. На основі викладеного позивач просить визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії з підстави неоднозначного розуміння рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.10.2010 р. та зобов'язати приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] видати ПАТ КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу посвідчений 16.08.2006 р. за реєстровим № 4909 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON], а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що питання видачі дубліката регулюється Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-ХІІ та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.20012 №29615 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595. Відповідно до статті 53 Закону України «Про нотаріат» та п.1.1 глави 22 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Видача дублікату вищезазначеного документу Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» є неможливою, оскільки згідно умов договору банк не є стороною договору. У банку є договір купівлі-продажу квартири. Але до нотаріуса звернувся власник квартири і попросив отримати дублікат правовстановлюючого документа, після його отримання звернувся в ОБТІ і зареєстрував право власності на підставі дублікату. Тому в даному випадку правовстановлюючим документом є вже дублікат. На думку відповідача позивачу потрібно окремо звертатися до суду з даним питанням. На основі викладеного просить відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про день і час розгляду справи, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2010 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення - задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVX0GK00000085 від 11.09.2007 року в розмірі 43053,23 Євро, звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру за [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 48,60 кв.м., житловою площею 33,30 кв.м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, на підставі договору іпотеки № CVX0GK00000085 від 11.09.2007 року, Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», з укладанням від імені Іпотекодавців договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселено [PERSON], яка зареєстрована і проживає у [ADDRESS] ( а.с. 7-9). Як вбачається з заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ім'я приватного нотаріуса [PERSON] останні зазначають, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 жовтня 2010 року по справі № №2-3025, що набрало законної сили 08 листопада 2010 року, ПАТ КБ « ПриватБанк» отримало право звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Статтею 14 ЦПК передбачено: судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виходячи з вищенаведеного, банк просить надати дублікат договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], від 06.08.2006 року за реєстровим номером 4909, укладеного Продавцем [PERSON], [PERSON] та Покупцем [PERSON]. Вказаний документ необхідний для вчинення правочину з реалізації Банком предмету іпотеки згідно рішення суду ( а.с. 10). Відповідно до постанови приватного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.10.2014 р., останній відмовив ПАТ КБ «ПриватБанк» у видачі дубліката договору купівлі-продажу квартири, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, 16 серпня 2006 року за реєстровим номером 4909, у зв'язку з тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не є особою щодо якої вчинялась нотаріальна дія та невідповідністю вимоги про видачу дубліката документа ст.ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат», п.п.1.1 глави 22 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5. ст.42 Закону України „Про нотаріат" ( а.с. 11). Таким чином, для продажу квартири позивачу необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу квартири, посвідчений 16.08.2006 р. за реєстровим № 4909 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON]. Враховуючи, що позивач не був стороною зазначеного договору купівлі-продажу, даний документ відсутній у позивача. Без наявності цього документу позивач не може укласти договору купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відмова нотаріуса у видачі дублікату договору купівлі-продажу перешкоджає банку у реалізації його права, пов'язаного з продажем квартири, на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Іншого шляху для захисту своїх прав у позивача немає. Той факт, що зазначене спірне питання має бути вирішено в судовому порядку не заперечував в судовому засіданні сам нотаріус [PERSON] А тому суд вважає, за необхідне зобов'язати приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] видати Публічному акціонерному товариству Комерційному банку « ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу посвідчений 16.08.2006 р. за реєстровим № 4909 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON]. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial