Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до\~ [PERSON] , в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7891393481 від 03.10.2016 р. в розмірі\~22650 грн. 24 коп. та понесені судові витрати у розмірі 2102 грн. 00 коп. посилаючись на те, що\~03 жовтня 2016 року [PERSON] подала до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (надалі Первісний кредитор чи ТОВ «ФК`ЦФР» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" та заяву № 7891393481 від 03 жовтня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР", підписанням якої підтвердила згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК "ЦФР" та відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця умови отримання кредитів від ТОВ "ФК "ЦФР". 26.06.2019 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВ ВИМОГИ № 20190626, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками\~\~(портфель заборгованості). Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26.06.2019 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22650 грн. 24 коп., з яких: 7603 грн. 01 коп. - сума заборгованості за основою сумою боргу; 1515 грн. 49 коп. - сума заборгованості за відсотками; 8731 грн. 74 коп. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 4800 грн. 00 коп. - сума заборгованості за пенею. Ухвалою суду від 15 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи без проведення судового засідання та відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний\~ строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву. 10.08.2020 року представником відповідача разом із клопотанням про поновлення строку подано відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач з позовними вимогами не згодна в частині стягнення простроченої заборгованості\~ за щомісячними процентами (плата за управління кредитом) в розмірі 8731, 74 гривень, пені та судовими витратами. Оскільки, відповідачем було отримано\~ 8000 гривень, а не 9600 гривень як зазначено в розрахунку заборгованості, що підтверджується копією платіжного доручення № 194243861 від 03.10.2016 року, яке було додано до позовної заяви позивачем. Відповідач у жовтні та у листопаді 2016 року, з січня по червень 2017 року сплатила частину коштів у сумі 2875, 52 гривні, ця сума пішла на погашення плати за управління кредитом. Пеня нарахована у розмірі 110,90 гривень, однак у стовпчику «кількість днів прострочки» зазначено 0 днів. Позивач посилається на умови отримання кредитних послуг, але відповідач не підписувала їх. Також, подано заяву про розстрочення виконання рішення суду, у зв`язку\~ із скрутним матеріальним становищем. Під час судового розгляду від позивача надійшла відповідь на відзив разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача. У відповіді на відзив просить суд задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відзив у справі № 333/2215/20 залишити без розгляду та задоволення. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду відповідь на відзив та заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Судове засідання відбулося за участю представника відповідача. Представник у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, в частині розміру заборгованості.\~ Відповідно до ч.4 ст. 19 ЦПК спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним\~є швидке вирішення справи. Згідно ст. 275 ЦПК, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але\~не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків Суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, судом встановлено, що 03 жовтня 2016 року\~ [PERSON] подала до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" та заяву № 7891393481 від 03 жовтня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР". [PERSON] отримала грошові кошти в розмірі 8 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням\~ № 194243861 від 03.10.2016 року. Натомість, в заяві № 7891393481 від 03 жовтня 2016 року на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" зазначено, що відповідачу надано 9600 гривень 00 копійок, з яких сума у розмірі 1\~440 грн. 00 коп. страхування та початковий процент (2 %) від суми кредиту становить 160 грн. 00 коп. 26.06.2019 року між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВ ВИМОГИ № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (портфель заборгованості) в тому числі за кредитними договорами № 7891393481. Згідно з п. 2.2 Договору відступлення права вимоги, відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначених в попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) прав вимоги відбувається за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» п. 3.2 Договору, та з моменту підписання сторонами реєстру боржників, складених за формою, наведеною в Додатку № 2 до Договору. Відповідно\~до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 20190626 від 26.06.2019 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача: 1) за кредитним договором № 7891393481 від 03.10.2016р. в розмірі\~22650 грн. 24 коп., з яких: 7603 грн. 01 коп. - сума заборгованості за основою сумою боргу; 1515 грн. 49 коп. - сума заборгованості за відсотками; 8731 грн. 74 коп. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 4800 грн. 00 коп. - сума заборгованості за пенею. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "ЦФР" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ "ФК "ЦФР" гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. На виконання п. 6.6. Договору відступлення прав вимоги, згідно вимог ст. ст.\~512 - 514,\~516 ЦК України, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі, простою кореспонденцією через відділення УКРПОШТИ від імені ТОВ "ФК "ЦФР" направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідачем у жовтні та у листопаді 2016 року, з січня по червень 2017 року сплачено частину коштів у сумі 2875, 52 гривні, ця сума пішла на погашення плати за управління кредитом. \~ \~ \~ \~Оскільки отримані відповідачем 9600 гривень відносяться до споживчого кредиту, а положеннями частини пятої статті 11, частин першої, другої, пятої, сьомої статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (в редакції на момент укладення договору станом на 03.10.2016 року)\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються змінив будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Зазначені висновки викладені Верховним Судом України у постанові № 234/169/15-ц. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Враховуючи наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не мало права встановлювати такий платіж у кредитному договорі, за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Відповідно до частини 2\~статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (\~стаття 5 ЦПК України). Зі змісту вказаної норми вбачається, що суд вирішуючи спір, не вправі допускати неправильного застосування норм матеріального права - незалежно від того, чи міститься посилання на таке неправильне застосування норм матеріального права в доводах сторін спору. Це не суперечить засадам змагальності сторін, оскільки даний принцип полягає у прояві в змагальності формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі , та забезпечує повноту досліджень обставин справи. Правова позиція про те, що умова кредитного договору в частині встановлення платежу за дії, які банківська установа вчиняє на власну користь, тому що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами - є нікчемною та не потребує визнанню недійсною , викладена у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01 квітня 2020р. у справі №583/3343/19 ( провадження №61-22778св 19). Враховуючи наведені правові висновки, позовна вимога ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати платежів за обслуговування кредиту в розмірі 8731,74 гривень, є необґрунтованою і в цій частині позов задоволенню не підлягає. З урахуванням викладеного, суд вважає позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення основного боргу, заборгованості відсотків та пені за несвоєчасне погашення платежів у загальній сумі у розмірі 13\~918 грн. 50 коп., та водночас відмовляє у задоволенні частини вимог, що стосується стягнення плати за обслуговування кредиту. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява про відстрочку виконання судового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 435 ЦПК України\~за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Проаналізувавши доводи заяви про відстрочення виконання рішення суду, зважаючи на вимоги ст.435 ЦПК України, враховуючи те, що заявник звернувся до суду ще до закінчення строку на відстрочку виконання рішення, беручи до уваги, матеріальний стан відповідача та стан здоров`я членів його сім`ї, те, що відповідачем здійснювалося часткове погашення заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення заяви про відстрочення виконання рішення Із змісту п. 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, вбачається, що розстрочка виконання рішення суду може бути надана судом при ухваленні самого рішення. Метою відстрочення виконання рішення суду є надання можливості заявнику відновити своє попереднє фінансове становище для здійснення погашення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи наведене, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, а також стан здоров`я останньої, суд вважає за можливе відстрочити виконання зазначеного судового рішення на шість місяців. Відповідно до ч.2 п.3 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial