Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 274 360,00 грн, інфляційні у розмірі 75 202,08 грн, три процента річних у розмірі 24 531,78 грн., що сукупно становить 374 093,86 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 13.05.2011 державним виконавцем відділу ДВС Дрогобицьокого міськрайонного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-958, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 27.04.2011, про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.03.2011 і до досягнення дітьми повноліття. 28.03.2014 постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] . 24.07.2014 [PERSON] сплатив 14 440,00 грн ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України гарантійний внесок за участь у торгах (квитанція № 281 від 24.07.2014). 04.08.2014 за результатами електронних торгів по реалізації нежитлового приміщення площею 160,4 кв.м по [ADDRESS] , проведених 04.08.2014, ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України складено протокол № 1053 від 04.08.2014, згідно з яким вказане майно придбано [PERSON] . 13.08.2014 [PERSON] сплатив 274 360,00 грн відділу ДВС Дрогобицького МУЮ за придбання нерухомого майна згідно протоколу № 1053 від 04.08.2014 (квитанція № 307 від 13.08.2014). 15.08.2014 державним виконавцем відділу ДВС Дрогобицького МУЮ складено акт про проведення електронних торгів з реалізації нежитлового приміщення площею 160,4 кв.м, приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщення загального користування площею 0,394 кв.м. по [ADDRESS] , що раніше належали [PERSON] . На підставі акту державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації вищевказаного майна від 15.08.2014, приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою М.Ю. 18.08.2014 [PERSON] видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 523, та витяг з державного реєстру речових прав. Дані документи підтверджували набуття права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 433521846106. Водночас, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.09.2016 у справі №442/6469/14 (залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2017) позовні вимоги [PERSON] до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ДП «Інформаційний центр», [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів та скасування свідоцтва задоволено: визнано недійсними електронні торги з продажу нежитлового приміщення № 5, № 5-а, № 5-в, загальною площею 160,4 кв.м, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] і було придбане [PERSON] за 288 800 грн без ПДВ; приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщення загального користування площею 0,394 кв.м.; визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 1053 від 04.08.2014; визнано недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 15.08.2014; визнано недійсним свідоцтво від 18.08.2014, видане [PERSON] приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою М.Ю., зареєстроване у реєстрі за № 523. Зважаючи на вищевказані рішення судів, 07.03.2017 у Держаний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис, відповідно до якого скасовано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 433521846106. При цьому, 14.03.2017 право власності на цей об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 433521846106 зареєстровано вже за [PERSON] (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.02.2020). Зазначає, що у зв`язку з визнанням недійсними прилюдних торгів, сторони договору повертаються в попередній стан, що передбачає, зокрема обов`язок повернення відповідачем отриманих ним коштів за реалізоване на недійсних прилюдних торгах майно. Позивач перерахував 274 360,00 грн саме на рахунок відповідача і відповідач отримав 274 360,00 грн. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.09.2016 у справі № 442/6469/14 (залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2017), відповідно до якого, зокрема, торги були визнані недійсними, набрало законної сили 21.02.2017. Відтак, за період з 22.02.2017 по 14.02.2020 інфляційні втрати становлять 75 202,08 грн, а розмір трьох процентів річних від простроченої суми становлять 24 531,78 грн. Відповідач - Дрогобицький відділ ДВС та третя особа - Західне міжрегіональне управління МЮ (м.Львів) подали відзив на позовну заяву, в якому щодо задоволення позову заперечив. Вказав, що ДП „Інформаційний центр" МЮУ лише здійснює організацію та проведення електронних торгів за дорученням органів ДВС за винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна боржника, на яке звернуто стягнення. На електронних торгах, які відбулись 04.08.2014, арештоване нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення за адресою [ADDRESS] , реалізовано за ціною 288 800 грн, за результатами яких переможцем торгів визначено [PERSON] . [PERSON] відповідно до протоколу проведення електронних торгів №1053 здійснено розрахунок за придбане майно, а саме, перераховано на депозитний рахунок відділу ДВС кошти в сумі 274 360 грн, а 14 440 грн сплачено ним як гарантійний внесок за участь в торгах на рахунок ДП «Інформаційний центр» МЮУ, які зараховуються до продажної ціни. З коштів, які поступили на депозитний рахунок відділу ДВС на виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду № 2-958, перераховано на користь [PERSON] заборгованість по аліментах (на день оплати) в сумі 26 424,33 грн згідно платіжного доручення № 3186 від 18.08.2014, витрати виконавчого провадження за проведення експертної оцінки арештованого майна в сумі 2 100 грн на рахунок Головного управління юстиції у Львівській області згідно платіжного доручення № 3187 від 18.08.2014. Оскільки сума, виручена від реалізації арештованого майна, перевищувала суму заборгованості за виконавчим документом, то різниця підлягала поверненню боржнику. У зв`язку з даними обставинами [PERSON] неодноразово скеровувались виклики-попередження щодо надання інформації про банківський рахунок, на який можна було б перерахувати надлишкові кошти. Проте, [PERSON] вимоги державного виконавця не виконувались. У зв`язку з перебуванням на виконанні вимоги про сплату боргу ПФУ у м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі № Ф-528 від 01.02.2011 виявлено наявний відкритий на ім`я [PERSON] рахунок у Банку «Національний Кредит», на який перераховано, а в наступному стягнуто з даного рахунку заборгованість по ВП №45225043 на загальну суму 1 467,68 грн. Після виявлення наявного відкритого рахунку, решту коштів в сумі 244 367,99 грн перераховано з депозитного рахунку відділу ДВС на рахунок [PERSON] № [NUMBER] в Банк «Національний кредит» згідно платіжного доручення № 4889 від 23.12.2014. З даного рахунку на рахунок відділу ДВС перераховані кошти не повертались, отже, [PERSON] дана сума отримана. Наголошує, що заходи примусового виконання вживаються державним виконавцем з метою погашення грошових зобов`язань боржника перед стягувачем. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 06.12.2018 у справі № 442/3437/17 (з врахуванням рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 27.09.2016 у справі № 442/6469/14-ц) задоволено позов [PERSON] про виселення [PERSON] з нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Тобто, вищезазначеними рішеннями суду майно, придбане [PERSON] , повернуто до первісного стану - у власність боржника [PERSON] , однак, [PERSON] перерахована з коштів, виручених від реалізації арештованого майна, на виконання рішення суду заборгованість по аліментах на користь [PERSON] в сумі 26 424,33 грн, борг на користь ПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі в сумі 1 467,68 грн та надлишкові кошти в сумі 244 367,99 грн на депозитний рахунок відділу ДВС не повернуто. У зв`язку з вищенаведеними обставинами, наголошує, що відділ ДВС не може являтись відповідачем у даній справі та не може відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , а відповідно, і кошти, отримані від продажу його майна, повинні бути відшкодовані не виконавчою службою. Окрім того, вказує, що позивач просить суд стягнути з Дрогобицького МРВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 24 531,78 гр. в якості 3% річних та 75 202,08 грн в якості інфляційних втрат за період з 22.02.2017 по 14.02.2020. Тобто, позивач просить суд стягнути з відповідача кошти, нараховані як відповідальність за неналежне виконання зобов`язань щодо повернення безпідставно збережених коштів, хоч договірних зобов`язань у заявлений період між сторонами не існувало, а тому, вважає, що Дрогобицький МРВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) не порушив грошового зобов`язання перед позивачем. Відповідно, у [PERSON] не виникло права на застосування наслідків такого порушення згідно зі статті 625 ЦК України, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 3 % річних та інфляційних втрат не обґрунтовані. Окрім того, вказує, що Дрогобицький МРВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) являється неприбутковим органом державної влади, таким чином, з депозитного рахунку органу ДВС неможливе примусове списання коштів. Представник Головного управління Державної казначейської служби подав пояснення, в яких вказав, що Головне управління Державної казначейської служби у разі задоволення позову лише буде здійснювати безспірне списання коштів з рахунків відповідача. Третя особа [PERSON] подав до суду пояснення, в яких вказав, що ніколи не користувався рахунком, відкритим на його ім`я в Банк «Національний кредит» № [NUMBER] і не знав про його існування, а відтак, вказана відповідачем сума грошових коштів не була ним отримана. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Піцикевич В.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача Дрогобицького відділу ДВС - Кушнір С.Т. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила, підтримавши викладене у відзиві. Доповнила, що кошти від реалізації майна дійсно надійшли на рахунок ДВС, однак, такі були спрямовані на погашення заборгованості стягувачу, а надлишкові - боржнику [PERSON] . Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що жодних коштів із продажу нерухомого майна він не отримував, а також йому невідомо про відкриті рахунки в банку «Національний кредит», куди, як зазначає відповідач, були перераховані йому надлишкові кошти. Представники третіх осіб - Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про таке. Встановлено, що в Дрогобицькому міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Львівській області перебував на виконанні виконавчий лист №2-958, виданий Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 27.04.2011, про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , і дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.03.2011 і до досягнення дітьми повноліття. За результатами електронних торгів по реалізації нежитлового приміщення площею 160,4 м.кв. по [ADDRESS] , проведених 04.08.2014, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, складено протокол №1053 від 04.08.2016, згідно з яким вказане майно придбано [PERSON] 18.08.2014 на підставі акту державного виконавця про проведення електронних торгів від 15.08.2014, приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою М.Ю. видано [PERSON] відповідне свідоцтво. Згідно з платіжним дорученням №3186 від 18.08.2014, ВДВС Дрогобицького МРУЮ перераховано 26 424,33 грн на рахунок № [NUMBER] в АТ „Ощадбанк", призначення платежу: перерахування коштів на рахунок № [NUMBER] [PERSON] (стягнення з [PERSON] в/лист № 2-958 від 27.04.11).Д10 (т. 1 а.с. 63) Відповідно до платіжного доручення № 3187 від 18.08.2014, ВДВС Дрогобицького МРУЮ перераховано 2 100 грн ГУДКСУ у Львівській області на рахунок № [NUMBER] , призначення платежу: перерахування витрат на проведення виконавчих дій по справі Гук Я.З. Д10 (т. 1 а.с. 64) Відповідно до платіжного доручення № 4889 від 23.12.2014, ВДВС Дрогобицького МРУЮ перераховано 244 367,99 грн [PERSON] , на рахунок № [NUMBER] , призначення платежу: повернення зайво стягнутих коштів від реалізації арештованого майна Гук (т. 1 а.с. 65) Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року по цивільній справі №442/6469/14, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2017, визнано недійсними електронні торги з продажу нежитлового приміщення № 5, 5А, 5В, загальною площею 160,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке придбано [PERSON] за 288 800 грн без ПДВ, крім того, приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м., приміщення загального користування площею 0,394 кв.м., що раніше належало [PERSON] на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 2-3332/09 від 02.11.2009, зареєстрованого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 10.12.2009, реєстраційний номер майна 29151781. Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 1053 від 04.08.2014, акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 15.08.2014 та свідоцтво від 18.08.2014, видане [PERSON] приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою М.Ю., зареєстроване в реєстрі за № 523. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 грудня 2018 року по цивільній справі № 442/3437/17 зобов`язано [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди в користуванні належним [PERSON] нежитловим приміщенням загальною площею 167,6 кв.м, які на даний час позначені в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ „5г" під літ. 1, площею 167,2 кв.м і в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ „5д" під літ. 1, площею 4 кв.м, приміщенням спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку [ADDRESS] . Виселено [PERSON] з нежитлового приміщення загальною площею 167,6 кв.м, які на даний час позначені в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ „5г" під літ. 1, площею 167,2 кв.м і в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ „5д" під літ. 1, площею 4 кв.м, приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку [ADDRESS] . Зобов`язано [PERSON] привести нежитлове приміщення, яке знаходиться на другому поверсі будинку [ADDRESS] і позначене в Технічному паспорті на нежитлове приміщення літ „5г" під літ. 1, площею 167,2 кв.м до попереднього стану /згідно з Технічним паспортом на нежитлове приміщення від 20.05.2008/, який існував на час проведення 04.08.2014, електронних торгів, що визнані недійсними рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2016. До наслідків визнання електронних торгів недійсними застосовуються наслідки визнання правочинів недійсними, передбачені частиною першою статті 216 ЦК України, за якою у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі - все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України. Сторонами такого правочину є покупець, учасник прилюдних торгів, яким може бути фізична чи юридична особа, і продавець. Цивільно-правовим наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин (ч. 1ст. 216 ЦК України). Отже, для правильного вирішення спору необхідно визначити, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були сплачені грошові кошти за придбання майна на електронних торгах, організатором яких було ДП «Інформаційний центр» МЮУ. У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, провадження № 12-128гс18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів, за позовом учасника електронних торгів або іншої заінтересованої особи, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору. У протоколі 1053 від 04.08.2016 за результатами електронних торгів по реалізації нежитлового приміщення площею 160,4 кв.м по [ADDRESS] , вказано, що переможець торгів повинен перерахувати відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ 274 360 грн. Відповідно до квитанції № 281 від 24.07.2014, [PERSON] сплатив 14 440,00 грн ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, призначення платежу: гарантійний внесок за участь у торгах. Як вбачається з квитанції № 307 від 13.08.2014, [PERSON] сплатив 274 360,00 грн відділу ДВС Дрогобицького МУЮ за придбання нерухомого майна згідно протоколу № 1053 від 04.08.2014. У поданому до суду відзиві відповідач визнав ту обставину, що [PERSON] сплатив 274 360,00 грн за придбання нерухомого майна згідно протоколу № 1053 від 04.08.2014. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що саме Дрогобицький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (на час виникнення спірних правовідносин назва відповідача - Дрогобицький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів)), є продавцем арештованого майна, реалізованого на прилюдних торгах, а отже, є у даному випадку стороною договору купівлі-продажу. На виконання вищезазначеного протоколу проведення електронних торгів позивачем сплачено на рахунок відділу ДВС Дрогобицького МУЮ за придбання нерухомого майна 274 360,00 (квитанція № 307 від 13.08.2014). Оскільки рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року по цивільній справі № 442/6469/14, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2017, визнано електронні торги недійсними, у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору, а тому відповідач (Дрогобицький відділ ДВС) повинен повернути [PERSON] отримані кошти в розмірі 274 360,00 грн. Доводи відповідача з приводу того, що відділ ДВС не може являтись відповідачем у даній справі та не може відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , а відповідно і кошти, отримані від продажу його майна, повинні бути відшкодовані не виконавчою службою, не заслуговують на увагу з огляду на те, що [PERSON] не був стороною правочину, який визнано недійсним, а правило статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом частин першої та другої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція (основний наслідок) та відшкодування збитків (додатковий наслідок). Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання, у нього в силу закону (частина друга статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу (основне зобов`язання), суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми (акцесорне зобов`язання (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19)). Оскільки рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року по цивільній справі № 442/6469/14, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2017, яким визнано електронні торги недійсними, набрало законної сили 21.02.2017, саме з цієї дати у відповідача виник обов`язок повернути позивачу (покупцю) сплачені грошові кошти. Проте, Дрогобицький міськрайонний відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Львів) не повернув кошти, що свідчить про прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових сум на підставі статті 625 ЦК України є обґрунтованими. Згідно наданого суду розрахунку, інфляційні втрати за період з 22.02.2017 по 14.02.2020 становлять 75 202,08 грн, три процента річних за вказаний період - 24 531,78 грн. Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення на його користь з відповідача грошових коштів, сплачених на виконання недійсного правочину, у розмірі 274 360,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 75 202,08 грн, три процента річних у розмірі 24 531,78 грн., що сукупно становить 374 093,86 грн. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved