Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

У зв`язку з тим, що 03 листопада 2015 року по вул.Івана Сірка, № 13 у м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, а саме: автомобіля марки "Фольцваген Тігуан", державний номерний знак, [NUMBER] , який знаходився під керуванням водія [PERSON] і належить [PERSON] та автомобіля марки "Фіат Скудо", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] внаслідок чого, транспортний засіб потерпілого [PERSON] отримав механічні пошкодження, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу [PERSON] була застрахована на підставі Полісу № АІ/1932354 від 29 грудня 2014 року в компанії ПАТ "НАСК "Оранта", внаслідок чого, позивачем було виплачене страхове відшкодування в розмірі 41016,36 гривень, однак з постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 13 січня 2016 року вбачається, що ДТП сталося внаслідок порушень правил дорожнього руху відповідачем, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, позивач звернувся з даним позовом та просить стягнути в порядку регресу з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 41016,36 гривень та судові витрати. Представник позивача, ПАТ "НАСК "Оранта", Атаманчук А.О. , з`явившись до суду, у зв`язку з неявкою відповідача, в судове засідання подала заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причини неявки суду відповідач не повідомив і від нього не надходили клопотання про відкладення розгляду справи, а тому суд визнав неявку відповідача до суду неповажною. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. А оскільки в судовому засіданні відсутній відповідач, то суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 03 листопада 2015 року, в 00 год. 55 хв. на вул.Івана Сірка, № 13, в м.Києві, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і керуючи автомобілем марки "Фіат Скудо", державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки "Фольцваген Тігуан", державний номерний знак, [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] і належить [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Постанова не була оскаржена і набрала законної сили 26 січня 2016 року. На момент ДТП діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений 29 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ "НАСК "Оранта", предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, автомобіля марки "Фіат Скудо", державний номерний знак [NUMBER] , про що свідчить поліс № АІ/1932354. Власник автомобіля марки "Фольцваген Тігуан", що був пошкоджений внаслідок вищезгаданої ДТП, [PERSON] звернувся до ПАТ "НАСК "Оранта" із заявою № 7688 від 29 січня 2016 року про виплату страхового відшкодування, на виконання умов договору. ПАТ "НАСК "Оранта" на підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду № 7688 від 03 листопада 2015 року, протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 03 листопада 2015 року, дослідження № АА4789ІХ-22.02/5 дод РП № 313 від 22.02.2016 року, здійсненого головним спеціалістом ТОВ "Гарант-АСІСТАНС" Черашній О.Д . та розрахунку страхового відшкодування від 23 лютого 2016 року, було складено страховий акт № ОЦВ-15-7688/1 від 02 березня 2016 року. На підставі вказаних документів позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 41016,36 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 12061 від 03 березня 2016 року і реєстром одержувачів сум відшкодування за рахунок коштів ПАТ "НАСК "Оранта". Копії вказаних документів долучено до матеріалів справи. ПАТ "НАСК "Оранта" було направлено [PERSON] регресну вимогу № 09-06-06/4160 від 11 квітня 2016 року, але відповідач на неї не відреагував і суму страхового відшкодування не повернув. Зважаючи на вищевказане, за [PERSON] залишається обов`язок сплатити витрати, які понесла ПАТ "НАСК "Оранта", у розмірі виплаченого страхового відшкодування - 41016 грн. 36 коп. Відповідно до ст.993 ЦК України і ст.27 Закону України від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п.п."в" п.38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дійсно в результаті ДТП, яка сталася 03 листопада 2015 року на вул.Івана Сірка, № 13, в м.Київ, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, було нанесено матеріальних збитків [PERSON] , як власнику транспортного засобу, автомобіля марки "Фольцваген Тігуан", які складаються із суми коштів, витрачених ним на ремонт автомобіля, і оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] була застрахована, страхова компанія в повній мірі виконала свої обов`язки за договором страхування та виплатила як страховик страхове відшкодування, а тому має право вимоги в порядку регресу до відповідача [PERSON] , оскільки він був винуватцем ДТП і перебував у стані алкогольного сп`яніння та ним не було добровільно відшкодоване понесене ПАТ "НАСК "Оранта" страхове відшкодування. За таких обставин суд вважає, що в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення. В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved