Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом в якому зазначив, що 29.10.2007 р. між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 102-05ПВ/2007, в забезпечення виконання зобов'язань за даним договором на підставі договору №102-05ПВ/2007-з від 29.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я, за реєстровим номером 16364 [PERSON], як заставодавець, передав рухоме майно - автомобіль ГАЗ, модель: 31105-101, рік випуску: 2007, колір - сірий, тип ТЗ: легковий седан - В, № шасі (кузова, рами): [NUMBER], [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності, в заставу банку. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що під час продажу предмету договору застави ПАТ КБ "ПриватБанк" стало відомо, що Корольовським ВДВС Житомирського міського управління юстиції постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.02.2009 року було накладено арешт на все майно відповідача, а саме на предмет договору застави, що підтверджується копією вищезазначеної постанови. Посилаючись на те, що позивач має пріоритетне право на звернення стягнення на майно, що перебуває під заставою, а арешт та заборона на відчуження такого майна порушують права позивача як заставодержателя, просить звільнити заставне рухоме майно з-під арешту. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі повідомлені про час і місце судового розгляду справи належним чином в установленому законом порядку, що підтверджується наявними у справі матеріалами, жодних заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані ПАТ "Мегабанк" письмові докази, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Згідно положень ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що 29.10.2007 року між ВАТ "Мегабанк" та відповідачем укладено кредитний договір № 102-05ПВ/2007, згідно якого ВАТ "Мегабанк" надав, а відповідач [PERSON] отримав грошові кошти на загальну суму 13889,00 доларів США із зобов'язанням повернення коштів в строк та на умовах, передбачених договором, сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 13,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 28.10.2013 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань, що виникли з кредитних правовідносин, згідно умов договору застави №102-05ПВ/2007-з від 29.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я, за реєстровим номером 16364 [PERSON], як заставодавець, передав рухоме майно - автомобіль ГАЗ, модель: 31105-101, рік випуску: 2007, колір - сірий, тип ТЗ: легковий седан - В, № шасі (кузова, рами): [NUMBER], [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що належить йому на праві власності, в заставу банку. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У відповідності до вимог ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 18 Закону України "Про заставу" заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. У відповідності до вимог Інструкції "Про проведення виконавчих дій", затвердженої Наказ Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5, стягнення на заставне майно у порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, у даному випадку позивача по справі. Беручи до уваги наведене вище, враховуючи, що накладеним арештом на вищевказаний автомобіль, порушено право позивача, як заставодержателя заставного майна, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved