Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON]., в якому просила дозволити тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], безперешкодний виїзд за межі України та в'їзд до країн СНД, Шенгенської угоди і будь-яких інших країн світу, а також в'їзд в Україну в супроводі матері [PERSON] без дозволу та супроводу батька [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 03.07.1999 року по 27.08.2008 року. На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 27.08.2008 року шлюб з відповідачем було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено відповідний запис № 388 від 27.08.2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітня донька проживає постійно з позивачем [PERSON], місце проживання неповнолітньої дитини, визначене рішенням суду про розлучення. Позивач [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2010 року, в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 849. Неповнолітня донька [PERSON], [INFO], постійно мешкає з матір'ю [PERSON] та її чоловіком [PERSON], мешкають однією родиною, постійно люблять подорожувати, але [PERSON] позбавлена такого права. Відповідач [PERSON] добровільно не надає згоди на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за кордон без свого супроводу. Згідно ч. 3 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 18 Постанови КМ України від 31.03.1995, № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. П. 3 Постанови КМ України від 27.01.1995, № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України"встановлює, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно п. 4 цієї ж Постанови виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України від 21.01.1994, № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до п.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Оскільки судом встановлено, що виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за кордон не суперечить інтересам дитини, є доцільним з точки зору виховання дитини, її розвитку та відпочинку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved