Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

В грудні 2017 р.\~позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат за період навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 2008 р. по 2011 р. відповідач навчався в Академії сухопутних військ ім. Гетьмана Петра Сагайдачного за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство», спеціалізація «Автомобільна техніка військ». 18.06.2011 р. [PERSON] закінчив Академію сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного за спеціальністю «Автомобілі та автомобільне господарство» та наказом Міністра оборони України від 18.06.2011 р. № 588 був призначений для проходження військової служби у Збройних Силах України. Зазначає, що [PERSON] не прибув з тимчасово окупованої території України до визначеного пункту у визначені строки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. 26.03.2015 року наказом начальника командувача Військово-Морських сил Збройних Сил України № 57 [PERSON] , який перебував у розпорядженні Військово-Морських Сил Збройних Сил України, позбавленого військового звання в дисциплінарному порядку наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.03.2015 р. № 117 з 21.03.2015 р. виключено зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та знято з усіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік до Приморського міського військового комісаріату м. Одеси. Відповідно до загального розрахунку наданого Академією сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з утриманням у вищих навчальних закладах [PERSON] складають 22087,48 грн. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14.12.2017 р. підсудність вищевказаного позову визначена Подільському районному суду м. Києва. Відповідно п.11\~розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України\~(2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р.\~ЦПК України\~(2017 р.). Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України\~розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.\~\~ Як встановлено судом, 14.07.2006 року наказом ректора Національного університета «Львівська політехніка» №24-4/1-10 зараховано [PERSON] студентом І-курсу Львівського військового ордена Червоної Зірки інституту імені гетьмана Петра Сагайдачного Національного університету «Львівська політехніка». Відповідно до наказу начальника Львівського інституту Сухопутних військ від 21.07.2008 р. № 139 курсанта [PERSON] зараховано до списків особового складу інституту та на всі види забезпечення, присвоєно військове звання «солдат», зараховано на котлове забезпечення. Наказом Міністра оборони України від 18.06.2011 року № 588 [PERSON] призначено начальником автомобільної служби технічної частини 25 окремого берегового ракетного дивізіону центру морських операцій війсково-морських сил Збройних Сил України. Під час навчання в Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного в період з 14.07.2006 року по 18.06.2011 року знаходився на державному забезпеченні. Академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкований Міністерству оборони України, і перебуває на утриманні Державного бюджету. Фінансування Збройних Сил України, як визначено ст.15\~Закону України «Про Збройні Сили України», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, тому Академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного , як структурний підрозділ Міністерства Оборони України, у відповідності до вищевказаного Положення, також фінансується за рахунок державного бюджету Наказом Начальника Генерального штабу Головнокамандувача Збройних Сил України генерала-полковника Муженко В.М. від 23.03.2015 р. № 117, за порушення Військової присяги, вимог ст. ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого лейтенанта [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення «позбавлення військового звання». Частиною десятою ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема передбачено, що особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення\~вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно ч. 6 ст. 26 вказаного Закону, відшкодовують державним органам, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Порядок відшкодування особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженопостановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964. Так, згідно з пунктами 5, 6 вказаного Порядку витрати на навчання відшкодовуються в повному обсязі курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби у розмірі різниці сум витрат з утриманням курсантів і витрат з утримання військослужбовців за відповідною військовою спеціальністю, за весь період навчання. Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою (п. 3 зазначеного Порядку). 18.06.2011 року позивачем здійснено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсанта [PERSON] протягом навчання. Згідно з наданих позивачем довідок-розрахунків відповідних служб Академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного сума витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] з 14.07.2006 р. по 18.06.2011 р. в ВНЗ, що має бути ним відшкодована, становить 22087,48 грн. Вказана сума складається із витрат на: грошове забезпечення 6058,32 грн.; витрати пов`язані з послугами харчування 10353,143 грн.; речове забезпечення 2770,64 грн.; по медичному забезпеченню 135,60 грн.; спожиті комунальні послуги та енергоносії 2769,78 грн. Судом встановлено, що [PERSON] не спростовано належними та допустимими доказами, що ним після позбавлення військового звання в дисциплінарному порядку, виключенню зі списків особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України не здійснено відшкодування вищевказаних фактичних витрат на його утримання в розмірі 22087,48 грн. в добровільному порядку. При цьому відповідач ухиляється від відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у разі відмови особи добровільно відшкодувати зазначені витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність наявності порушення відповідачем права позивача, як сторони в зобов`язанні, яке виникло між ними, що, у свою чергу, свідчить про наявність у позивача суб`єктивного права вимоги до відповідача. Обраний же позивачем такий спосіб захисту свого порушеного права як стягнення з відповідача фактичних витрат, пов`язаних із його утриманням у Академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного, є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права. Згідно зі ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги Військового інституту телекомунікацій та інформатизації знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про доведеність позовних вимог Військового інституту телекомунікацій та інформатизації та необхідність задоволення позову, відповідно до ст.ст.\~13,\~141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена останнім сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст.ст.\~15,\~16,\~509,\~610,\~611 ЦК України, ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п. 7 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964), Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (затверджений спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534,

Outcome: approved