Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

15.05.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла справа за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, ( а.с., 2 5), в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: - стягнути з гр. [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 2040,00 грн. (дві тисячі сорок грн. 00 коп.), яку необхідно сплатити на користь Балико- Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області (призначення платежу: 24062100, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності); - стягнути з гр. [PERSON] на користь держави судові витрати в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.). Свої позовні вимоги позивач в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступним. Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі - Київський рибоохоронний патруль) звертається з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів до гр. [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [INFO]. Відповідно до статті 11 Закону України «Про тваринний світ» Державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (далі - Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентсва, діє у складі Держрибагентсва як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київську область, територію та акваторію водних обєктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної субєктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Аналогічна норма закріплена і в Законі України «Про тваринний світ», де згідно ст. 59 визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства у встановленому законом порядку мають право пред'являти позови про, відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об'єктів тваринного світу. Гр. [PERSON] 20 жовтня 2016 року о 15 год. 00 хв. на Канівському водосховищі в районі с. Балико-Щучинка Кагарлицького району Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме здійснював незаконний вилов риби з човна спінінгом, оснащеним силіконовою приманкою та перевищив добову норму вилову на 2 кг., а саме судак, - 4 екземпляри, заподіявши збитки рибному господарству України на суму 2040.00 грн. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 05.12.2016 у справі № 368/1515/16-п гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП. Таким чином, вина гр. [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, гр. [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 2040,00 грн. Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначено відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (п. 6.2. Правил рибальства). В ст. 10 Закону України "Про тваринний світ" зазначено, що громадяни зобов'язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об'єктів тваринного світу, використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. З Закону України "Про тваринний світ" обєкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 37 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Балико - Щучинській сільській раді Кагарлицького району Київської області). Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України). Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України). На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Балико - Щучинській сільській раді Кагарлицького району Київської області). 15.05.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., ( а.с., 14). 29.05.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, ( а.с., 16). 29.06.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло письмове заперечення представника відповідача [PERSON], - адвоката [PERSON], ( а.с., 29 31), в якому зазначено наступне: У провадженні Кагарлицького районного суду київської області перебуває цивільна справа № 368/601/17 за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі - Позивач) до [PERSON] (далі- Відповідач), про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Позовна заява мотивована тим, що Гр. [PERSON] 20 жовтня 2016 року о 15 год. оо хв. на Канівському водосховищі в районі с. Балико- Щучинка Кагарлицького району Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме здійснював незаконний вилов риби з човна спінінгом оснащеним силіконовою приманкою та перевищив добову норму вилову на 2 кг., а саме судак - 4 екземплярів, заподіявши збитки рибному господарству України на суму 2040.00 грн. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 4,6 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і j спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ "Про тваринний світ", відповідальність за яке передбачена 4.4 ст. 85 КУпАП. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 05.12.2016 у справі № 368/1515/16-п гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Таким чином, вина гр. [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкова для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно розрахунку матеріальної шкоди, гр. [PERSON] нанесено збитків зибному господарству України на суму 2040,00 грн. Розмір шкоди, заподіяної іеобами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначено відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів" (п. 6.2. Правил рибальства). Проте, він не погоджується із позовними вимогами Позивача, виходячи з наступного. Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 05.12.2016 у справі № 368/1515/16-п гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення. поясненнями особи, яка притягається до адміністріативної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Зазначає, що вказана вище Постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 20.10.16р. № 000453, який фактично являвся основним джерелом доказу у справі про адміністративне правопорушення, з наявними пояснення відповідача у даній справі. В свою чергу, в розділі 8 протоколу № 000453 "Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності", зазначено: Ловлю рибу спінінгом, оснащеним силіконом та перевищив добову норму на 2 кг, а саме 4 судака. Законні мої 3 кг. Відібрав власноручно. Більш порушувати не буду. Таким чином, як вбачається і основного доказу справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого була винесена Постанова Кагарлицького районного суду Київської області від 05.12.2016 у справі № 368/1515/16-п, Відповідачем не було привласнено 2 кг. Судака, чим в свою чергу, фактично не було завдано жодної Відповідачу. Постановою КМУ від 21.11.2011р. № 1209, було затверджено такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних/ біоресурсів (далі- постанова № 1209), відповідно до п. якої, дані такси було затверджено для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресуосів у рибогосподарських водних об'єктах України. Однак в матеріалах справи відсутні жодні докази, що Відповідач добув 2 кг. риби (тобто забрав і скористався на власний розсуд), чи знищив рибу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. До позовної заяви Позивача додано розрахунок матеріальної шкоди. В свою чергу, наказом Міністерства аграрної політики України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 12.07.2004 р. № 248/273, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.11.2004 року за № 1446/10045 , було затверджено Методику розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства та охорони водних живих ресурсів (далі - Методика). Відповідно до п.1.2. Методики, остання призначена для розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству України юридичними та фізичними особами (підприємцями), у тому числі іноземними, унаслідок незаконного (з порушенням правил рибальства і охорони водних живих ресурсів) добування або знищення запасів водних живих ресурсів у територіальних та внутрішніх водах, на континентальному шельфі та у виключній (морській) економічній зоні України. Згідно п. 1.4. Методики, збитки відшкодовуються у разі: загибелі риби (на всіх стадіях розвитку), інших водних живих ресурсів, а також їх незаконного вилучення з водних обєктів; зменшення запасів риби, інших водних живих ресурсів при погіршенні умов їх існування і відтворення. П. 4 Методики, передбачений порядок підрахунку заподіяних збитків, що заподіяні рибному господарству внаслідок загибелі чи незаконного вилучення риби, інших водних живих ресурсів (на всіх стадіях розвитку), які підраховують відповідно до наведених формул. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази мають бути належні та допустимі. Враховуючи, що Позивачем до позовної заяви не надано доказів, загибелі риби а також їх незаконного вилучення з боку Відповідача, відповідно до п. 1.4 Методики, а також не наданого належного розрахунку згідно Методики, а тому Позивачем не доведено завдання шкоди рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства зі сторони Відповідача. Тому, на підставі наведено вище, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача, - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви, та які судом наведені вище. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явивися, з»явився його представник, - адвокат [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], - адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, які викладені в письмовому запереченні на позов, та які судом наведені вище. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступними доказами. Що стосується сторін по справі, (їх правосуб»єктність), то судом встановлено наступне. Позивачем по справі є Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (Київський рибоохоронний патруль), юридична адреса: 04053, м. Київ, вул.. Тургенєвська, 82 а, Код ЄДРПОУ: 40419475. Відповідно до статті 11 Закону України «Про тваринний світ» Державне управління та регулювання у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, уповноважені центральні органи виконавчої влади у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Згідно ст. 59 Закону України «Про тваринний світ» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства у встановленому законом порядку мають право пред'являти позови про, відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об'єктів тваринного світу. Відповідно до статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної субєктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Відповідно до Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року № 895, Державне агентство рибного господарства України (далі - Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно п. 1.9 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15 липня 2016 року № 229, Київський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагентсва, діє у складі Держрибагентсва як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на м. Київ та Київську область, територію та акваторію водних обєктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Згідно п. 7.5 Положення «Про управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області», яке затверджено 15 липня 2016 року Наказом Державного агентства рибного господарства України Київський рибоохоронний патруль має право подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб»єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення природних біоресурсів. Отже, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі - Київський рибоохоронний патруль) звертається з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів до гр. [PERSON], [INFO], проживаючого за адресою: [INFO]. З огляду на вищевказані норми права, суд вважає, що Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є належним позивачем по даній справі. Відповідачем по справі є [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, паспорт громадянина України серії СК 279782, ідентифікаційний номер [NUMBER]. Відповідно, відповідачем є фізична особа, громадянин України, який є повністю право та дієздатним на момент вчинення дій, які потягнули за собою як адміністративну, так і цивільно правову відповідальність. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Як вбачається з довідки адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 06.06.2017 року, відповідач по справі, - [PERSON], [INFO], з 07.09.2005 року зареєстрований за адресою: [INFO], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду, як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ст. 109 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 20.10.2016 року посадовою особою позивача, - Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, - головним державним інспектором Панасенком С.О. складено протокол № 000453 про адміністративне правопорушення у відношенні відповідача, - [PERSON], ( а.с. 8), в якому зазначено наступне: Гр. [PERSON] 20.10.2016 року о 15 год. 00 хв. на Канівському водосховищі в районі с. Балико-Щучинка Кагарлицького району, Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби з човна спінінгом, оснащеним силіконовою приманкою та перевищив добову норму вилову на 2 кг., а саме судаків у кількості 4 екземпляри. Своїми діями наніс збитків рибному господарству України на суму 2040 (дві тисячі сорок) 00 грн., чим порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 85 КУпАП. Як вбачається з п. 8 вищевказаного протоколу, - «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», відповідач по даній справ, - [PERSON] власноручно зазначив, що ловив рибу спінінгом, оснащеним сіліконом, та перевищив добову норму на 2 кг, а саме 4 судака. Законні 3 кг відібрав власноручно, більше порушувати не буде. Вищевказаний протокол відповідачем не оскаржувався в судовому порядку, відповідно, відповідач [PERSON] визнав, що в його діях містяться порушення п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 85 КУпАП. 05.12.2016 року Кагарлицьким районним судом у адміністративній справі № 368/1515/16 п винесено постанову, ( а.с., 6), згідно з постановляючої частини якої: - [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп. без конфіскації знарядь лову; - стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 275 (двісті сімдесят п»ять) грн.. 60 коп. Згідно мотивувальної частини вищевказаної постанови суду відповідач по даній справі, - [PERSON] беззаперечно визнав, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП, в зв»язку з тим, що ним порушено п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Вищевказана постанова відповідачем [PERSON] не оскаржувалася, а тому вона набрала законної сили 16.12.2016 року. Відповідно, судом в судовому засіданні достеменно встановлено, що у діями відповідача [PERSON], які мали місце 20.10.2016 року близько 15 годині на Канівському водосховищі в районі с. Балико - Щучинка Кагарлицького району Київської області, було порушено п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», що потягнуло за собою притягнення його судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно, відповідач вже був притягнутий до адміністративної відповідальності. Таким чином, вина гр. [PERSON] є доведеною і відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно, обставини справи, встановлені судом в судовому рішенні (ухвала, постанова, рішення, вирок), яке набрало законної сили, мають преюдиційне значення для суду, який вирішує спір в порядку цивільного судочинства. Що ж стосується цивільно правової відповідальності відповідача [PERSON], то суд зазначає наступне. Позивачем, - Управлінням Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області нараховано до стягнення суму в розмірі 2040 (дві тисячі сорок) грн.. 00 коп. з огляду на наступні норми права. Так, згідно розрахунку матеріальної шкоди, ( а.с., 7), відповідачем по справі, - гр. [PERSON] нанесено збитків рибному господарству України на суму 2040,00 грн. Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначено відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» (п. 6.2. Правил рибальства). Так, згідно положень ст. 10 Закону України "Про тваринний світ" громадяни зобов'язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об'єктів тваринного світу, використовувати об'єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" обєкти тваринного світу є дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі. Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно ст. 20 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно ст. 37 Закону України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Балико - Щучинській сільській раді Кагарлицького району Київської області). Відповідно, відшкодування заподіяної шкоди повинно бути сплачене Балико Щучинській сільській раді Кагарлицького району Київської області на спеціальний рахунок. Так, в матеріалах справи міститься лист Балико Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області за № 02 33/185 від 17 травня 2017 року, ( а.с., 24), в якому зазначено, що сільською радою відкрито рахунок з кодом класифікації бюджету «24062100 Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища», Код: 37341907, МФО: 821018, р/р: 33113331700326, Банк ГУ ДКСУ у Київській обл.., Отримувач: Кагар. УК/с. Балико Щучинка/24062100, початок проведення операцій з 18.05.2017 року. Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України). Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку (ст. 145 Конституції України). На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (в даному випадку Балико - Щучинській сільській раді Кагарлицького району Київської області). Що ж стосується заперечення представника відповідача [PERSON], - адвоката [PERSON], то до такого заперечення, текст якого судом наведено вище, суд відноситься критично з огляду на наступне. Перш за все слід зазначити, що порушення відповідачем [PERSON] п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», та, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 4 ст. 85 КУпАП підтверджується належним та допустимими доказом, - постановою Кагарлицького районного суду від 05.12.2016 року, яка набрала законної сили16.12.2016 року. Відповідно, в зв»язку з порушенням вищевказаних норм права відповідач [PERSON] вже поніс адміністративну відповідальність. Проте, суд зазначає, що за порушення вищевказаних норм права передбачена не тільки адміністративна, а й цивільно - правова відповідальність, як різновид юридичної відповідальність. Цивільно правова відповідальність передбачає перш за все в даному випадку обов»язок відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну його незаконними діями, які виразилися у незаконному вилучення риби, понад встановлених норм, з водного об»єкту, яким є в даному випадку р. Дніпро, у повній відповідності до п. 1.4. Методики розрахунку збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушень правил рибальства та охорони водних живих ресурсів, яка затверджена наказом Міністерства аграрної політики України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 12.07.2004 р. № 248/273, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.11.2004 року за № 1446/10045, положення ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища". Судові витрати. Питання судових витрат врегульовано ст.ст. 79 89 ЦПК України, та ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно, з огляду на вищевказані норми процесуального права, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача в частині судових витрат, та стягнення з відповідача, яким є [PERSON] на користь держави судових витрат в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved