Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

22.08.2016 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради Паламарчук П.В. звернувся до суду з заявою, в якій просив госпіталізувати недієздатної [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника Гаврилова Н.В. підтримала вимоги заяви в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначила, що недієздатна [PERSON], [INFO] визнаний таким на підставі рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.08.2015 року, рішенням від 15.10.2015 року призначено опікуном сина [PERSON], [INFO] Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є заява від недієздатної [PERSON] та опікуна [PERSON] про її госпіталізацію у звязку з погіршенням стану, а також висновок комісії лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради. Представник заявника та лікар-психіатра Гаврилова Н.В., Краліч В.І у судовому засіданні підтримали заяву в повному обсязі та надали пояснення аналогічні викладеним в ній обставинам. У судовому [PERSON] проти госпіталізації не заперечувала. Прокурор Марченко Г.С. у судовому засіданні підтримала заяву, як обґрунтовану, не заперечувала проти її задоволення. Суд, заслухав пояснення представника заявника, представника лікарні, особу, яку просили госпіталізувати, прокурора, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Частиною другою вказаної статті встановлено, що госпіталізації особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року роз'яснено, що у необхідних випадках суд зазначає про урахування: рішення Конституційного Суду України про офіційне тлумачення Конституції та законів України, які підлягають застосуванню в даній справі та при вирішенні питання про відповідність Основному Закону України нормативно-правових актів, перелічених у пункті 1 частини першої статті 150 Конституції України, якими сторони доводять свої вимоги чи заперечення; постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III «Про судоустрій України», з питання застосування норм процесуального та матеріального права, які підлягають застосуванню в даній справі. У відповідності до положень ст. 5 S: 1 ((е) законне взяття під варту душевнохворих) Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод, кожний має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути позбавлений свободи не інакше ніж у випадках і в порядку, встановленому законом. У відповідності до положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 2. ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.08.2015 року [PERSON], [INFO] було визнано недієздатною та рішенням від 15.10.2015 року призначено опікуном сина [PERSON], [INFO] [PERSON] вернулась до головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Паламарчука П.В. із заявою щодо госпіталізації її в зв'язку з погіршенням психічного стану. Також [PERSON] звернувся до головного лікаря Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Паламарчука П.В. із заявою щодо госпіталізації його матері в примусовому порядку в зв'язку з погіршенням психічного стану. [PERSON] як законний преставник недієздатної [PERSON] та сама недієздатна [PERSON] надали заяви про усвідомлену згоду на надання стаціонарної психіатричної допомоги. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У відповідності до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. Згідно висновку комісії лікарів [PERSON] встановлено діагноз: наслідки перенесеної тяжкої відкритої черепно-мозкової травми (04.01.2015р.), наслідки видалення посттравматичної субдуральної гематоми зліва (17.01.2015р.), посттрепанаційний дефект зводу черепа в лобно-скронево-тіяній області зліва розміром 11*10см, виражену сенсорно-моторну афазію, різко виражене зниження інтелектуальних функцій, досягаюче рівня слабоумства. Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у хворої реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Комісія вважає доцільним госпіталізувати хвору [PERSON] до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» в примусовому порядку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] визнана у встановленому порядку недієздатною та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 19.08.2016 року страждає на наслідки перенесеної тяжкої відкритої черепно-мозкової травми (04.01.2015р.), наслідки видалення посттравматичної субдуральної гематоми зліва (17.01.2015р.), посттрепанаційний дефект зводу черепа в лобно-скронево-тіяній області зліва розміром 11*10см, виражену сенсорно-моторну афазію, різко виражене зниження інтелектуальних функцій, досягаюче рівня слабоумства, а відтак, суд вважає, що [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі ст.ст. 13,14,16-19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу»,

Outcome: approved