Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

04 серпня 2020 року представник позивача адвокат Кушнеренко Є.Ю. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №10319 від 08.07.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» заборгованості в сумі 25 200 грн таким, що не підлягає виконанню з моменту його вчинення. Також просить стягнути з відповідача на свою користь всі понесені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. В обгрунтування позову зазначено, що 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10319, за яким нотаріус пропонує звернути стягнення з позивача. 29.07.2020 року [PERSON] було отримано лист від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич B.Л., в якому позивачу надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження № 62643001 від 23.07.2020 року. Як вбачається із постанови, позивач має заборгованість перед відповідачем у сумі 25 200 гривень. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, норм матеріального права, що тягне за собою ряд інших дій, що порушують права позивача. Позивач запевнює, що жодних договорів, які можуть бути підставою для стягнення заборгованості, не було укладено [PERSON] з відповідачем. Електронного цифрового підпису [PERSON] не має, тому а ні електронним цифровим підписом, а ні жодним іншим чином договір не підписувався, грошові кошти від відповідача не отримувалися. Жодних претензій, вимог про сплату боргу позивач не отримував від відповідача. Нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Позивач переконаний,\~що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачем, а тому при вчиненні виконавчого напису від 08 липня 2020 року у приватного нотаріуса були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, а відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Ухвалою судді від 06 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. 07\~вересня 2020\~року від\~директора ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~ [PERSON] \~надійшов відзив\~на позовну\~заяву із\~запереченнями проти\~позову,\~в якому\~просить у\~задоволенні позову\~відмовити,\~зазначаючи,\~що умови\~та докази\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~у даних\~правовідносинах відсутні,\~позивачем не\~наведено достовірних\~і достатніх\~доказів відсутності\~зобов`язань,\~безпідставності або\~спірності розміру\~вимог чи\~порушення процедур\~вчинення виконавчого\~напису, а зміст позовної заяви свідчать про бажання позивача уникнути, ухилитися від виконання Договірних зобов`язань, що не є підставою для задоволення його вимог. 08 вересня 2020 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів наявності дійсної заборгованості [PERSON] перед TOB «1 безпечне агентство необхідних кредитів» вважає, що законних підстав для вчинення виконавчого напису не було як на момент його вчинення, так і на даний час. Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити. Від директора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», зазначивши, що позов не визнає, відзив на позовну заяву підтримує. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. надіслав суду пояснення по суті позову, де зазначено, що посилання Позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) як на підставу неможливості вчинення виконавчого напису нотаріуса є необгрунтованим. Право стягувача\~на стягнення\~грошових сум\~шляхом вчинення\~виконавчого напису,\~передбачено положеннями\~ст.\~18\~ЦК України,\~а також\~положеннями ст.\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~які є\~чинними. Відсутність визначеного КМУ переліку документів, за якими стягнення заборгованості за кредитними договорами провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не позбавляє стягувача права на даний спосіб захисту цивільних прав. При вчиненні виконавчого напису відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 перевірено подачу відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» на обґрунтування вимог повного пакету документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Для вчинення виконавчого напису відповідачем надано приватному нотаріусу необхідний пакет документів на вчинення виконавчого напису. В той час, позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано до суду жодних доказів на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 8 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 10319, про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором позики № 6229747 від 8 березня 2020 року у сумі 24 000 грн та 1 200 грн плати за вчинення напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 23.07.2020 року (ВП № 62643001) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 10319, виданого 08.07.2020 року. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірпому порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року (в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року9). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629свІ9) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З наданих документів вбачається, що для вчинення виконавчого напису відповідачем до приватного нотаріуса були подані заява про вчинення вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості по Договору № 6229747 від 08.03.2020 року, розрахунок заборгованості, копії реєстру поштових відправлень та сам договір, укладений в електронній формі, тобто без підпису позивача та нотаріально не посвідчений. Таким чином, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вимогам, наведеним вище. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст.88 Закону України « Про нотаріат» безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, яка має враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України. На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17. Відповідачем надавався нотаріусу список поштових відправлень рекомендованих листів, котрий сформований 1 липня 2020 року, а 8 липня 2020 року відповідач вже звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. З наданих відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису документів не вбачається доказів на підтвердження отримання позивачем претензії з вимогою сплатити заборгованості. Позивач не погоджується, що підписував договір позики від 8 березня 2020 року. Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому відповідачем нотаріусу Договору позики та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, мав відповідач при зверненні до нотаріуса. Виходячи з цих обставин, враховуючи те, що договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, позивач не погоджується із заборгованістю, вказуючи, що не підписував такий договір, йому не було відомо про наявну суму заборгованості, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, позов задоволено повністю, то на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. та на користь позивача - понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн, які підтверджуються відповідними документами (а.с.17-21). На підставі викладеного,

Outcome: approved