Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Тернопільське АТП 16127», Товариства з обмежено відповідальністю «Менс Авто» про зобов`язання видати уточнюючу довідку передбачену п.20 Постанови Кабінету міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 про підтвердження у нього наявного трудового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до записів у трудовій книжці - з 18.02.1983року по 22.11.1996року (13років 9 місяців 5 днів) за професією водій міського пасажирського транспорту ПАТ «Тернопільське АТП 16127», з 13.05.2004року по 10.04.2007року і з 30.05.2007року по 01.04.2015року (10 років 8 місяців 30 днів) за професією водій міського пасажирського транспорту ТзОВ «Менс Авто». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він звернувся до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського транспорту, однак, протоколом засідання комісії Зборівського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсії Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 06.06.2017року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із тим, що заявником не надано уточнюючих довідок про пільговий характер умов праці. На неодноразові звернення до Тернопільського ПАТ «АТП 16127» та до ТзОВ «Менс - Авто» із вимогами надати уточнюючі довідки про пільговий характер умов праці, довідки з конкретною інформацією необхідною для підтвердження пільгових умов праці надані так і не були. З огляду на зазначене вважає, що відповідачами порушено його право на пенсійне забезпечення, а тому просить позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача ТзОВ «Менс Авто» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позов та заперечення. Представник відповідача ПАТ «Тернопільське АТП 16127» в судове засідання не з`явився, хоч про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Із записів трудової книжки [NUMBER] вбачається, що [PERSON] працював водієм автобуса з 18.02.1983року по 22.11.1996року (13років 9 місяців 5 днів) в ПАТ «АТП 16127», з 13.05.2004року по 10.04.2007року і з 30.05.2007року по 01.04.2015року (10 років 8 місяців 30 днів) в ТзОВ «Менс Авто». Відповідно до вимог ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Згідно із ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. У відповідності до вимог ст.ст. 82, 104 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документи про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Зазначене рішення органу, який призначає пенсії, може бути оскаржено до суду. 15.05.2017 року [PERSON] звернувся до Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах як водію міського пасажирського автотранспорту, Однак, протоколом засідання комісії Зборівського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсії Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 06.06.2017року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з врахуванням п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із тим, що не надано уточнюючих довідок про пільговий характер умов праці, тому стаж роботи на посаді водія автобусів, передбачений п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не підтверджено документами. Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців. За відсутності стажу роботи 30 років у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 01.04.2017 року по 31.03.2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків. З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (далі - Списки), наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, затверджено Порядок застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, передбачено, що для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, насамперед, наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, підтвердження шкідливих умов праці впродовж повного робочого дня (не менш ніж 80%), встановленого для даного виробництва. Факт роботи особи протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці підтверджується уточнюючою довідкою підприємства, виданою на підставі первинних документів за час роботи особи в шкідливих умовах. Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р. передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій, установ або їх правонаступників. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи із шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць. Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. № 442 „Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (набула чинності 21.08.1992), атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Результати атестації робочих місць за умовами праці затверджуються наказом по підприємству. Відповідальність за своєчасне та якісне її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Це означає, що при призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового пенсійного стажу певного 5-річного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць за умовами праці. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, проведеної до 31.07.97р. ; впродовж 5 років після введення в дію вищезазначеного Порядку), до пільгового стажу зараховується весь період роботи у виробництвах, на роботах, за професіями та посадами, передбаченими списками № 1 і № 2, тобто період до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації і подальший період роботи впродовж 5 років після вперше проведеної атестації, за умови, що впродовж цього часу не змінювались виробництво, робота, професія, посада, робоче місце, умови праці працівника, що дають йому право на цю пільгу. В іншому разі для підтвердження зазначеного права має бути проведена атестація його робочого місця. (лист Міністерства праці та соціальної політики України №01-52586-02-6 від 16.12.1999р.). Згідно ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Як вбачається із довідок №67 від 19.10.2016року, №74 від 05.12.2016року виданих ТзОВ «Менс Авто», [PERSON] дійсно працював у ТзОВ «Менс Авто» водієм автобуса марки ПАЗ 3702 по місту у періоди: з 13.05.2004року по 10.04.2007року і з 30.05.2007року по 01.04.2015року. За період роботи заробітна плата була відображена у звітах в Пенсійний фонд та по формі 1ДФ зданих в Тернопільський міський Пенсійний фонд та Тернопільську ОДПІ. Атестація робочих місць водіїв не проводилася. Згідно повідомлень №1/16-31 від 09.03.2017року, №1/16-68 від 18.04.2017року, №95,96,97 від 17.11.2017року ПАТ «Тернопільське АТП 16127», [PERSON] працював у ПАТ «Тернопільське АТП 16127» з 18.02.1983року по 22.11.1996року водієм та слюсарем. Згідно наказу [PERSON] прийнятий водієм для роботи на всіх марках автобусів і працював на різних маршрутах. Повного робочого часу 1994, 1995, 1996роках не відпрацьовував (в межах 50-60%). 1994році відпрацьовано 114днів, 1995році відпрацьовано 139днів, 1996році відпрацьовано 126 днів. В 1996р. був усунений від пасажирських перевезень за вихід на роботу з залишками парів алкоголю і переведений в будівельну бригаду. Видати довідку про те, що [PERSON] працював тільки по місту із повним робочим днем неможливо, так як він працював на різних посадах та маршрутах, встановити на яких саме маршрутах він працював не можливо. Відповідно до п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р. зазначено, що в уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали. Що їм відомо, що у згадуваний період з 1983 до 1996 року позивач працював в АТП водієм міського пасажирського транспорту. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Суд вважає доведеним порушення гарантованого законом трудового права позивача на отримання від роботодавця довідки про із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Враховуючи вищенаведене, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що на виконання ст.49 Кодексу законів про працю України відповідачами не вчинено дій відповідно до норм законодавства, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково, шляхом зобов`язання відповідачів Приватного акціонерного товариства «Тернопільське АТП 16127» та Товариства з обмежено відповідальністю «Менс Авто» видати [PERSON] уточнюючу довідку про підтвердження трудового стажу роботи за формою, визначеною п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначеня пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р., із зазначенням в уточнюючій довідці: періодів роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділу, підрозділу, пункту, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка. У задоволені решти позовних вимог слід відмовити, оскільки суд не може зобов`язати відповідачів до вчинення дій, а саме видачі довідки з зазначенням бажаних позивачем даних, оскільки визначення часу роботи за певному посадою відноситься до компетенції роботодавця, чия компетенція не може бути підміненою судом. Разом з тим суд наголошує на праві позивача в наведенні зазначених ним в позовній заяві доводів, в разі наявності спору, в порядку адміністративного судочинства, з органами пенсійного фонду України, з метою дослідження судом правдивості зазначених роботодавцем відомостей, з метою доказування права на призначення пільгової пенсії. На підставі викладеного,

Outcome: partial