Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 21.06.2018 року з ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" та стягнути з відповідача на його користь понесені у справі судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 2,0000 га кадастровий номер 1820384800:05:000:0190, розташована на території Івницької сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області. Право власності на вказану земельну ділянку позивач набув 12.06.2018 року в порядку безоплатної передачі земельної ділянки із земель державної власності. Загальновідомо, що учасники бойових дій першочергово отримують земельні ділянки у власність. Відповідач позивачу цьому сприяв, тому між ними виникла усна домовленість, що після того як позивач стане власником земельної ділянки, він укладе договір оренди саме з відповідачем. Після 12.06.2018 року (державної реєстрації права власності на земельну ділянку), точної дати позивач не пам`ятає, він приїхав в м. Андрушівка, Житомирської області, в офісі відповідача вони узгодили всі умови договору, між ним та ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Договір було укладено на строк п`ять років. Договір був підписаний представником орендаря, підписи у договорі були виконанні ним навпроти «Орендодавець» чорним чорнилом на кожному із трьох аркушів договору на трьох його примірниках, всі три примірники залишились у відповідача. Працівники ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» пояснили, що договір підлягає державній реєстрації, це займе багато часу, після проведення реєстрації один примірник буде згодом позивачу наданий, він не заперечував. Через деякий час його повідомили працівники ТОВ «Житомир-Агро- Інвест», що необхідно приїхати до м. Андрушівка, Житомирської області для підписання деяких документів. В приміщенні офісу відповідача позивач надав працівникам ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» реквізити рахунку на який необхідно сплачувати орендну плату, працівник ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» дав йому кулькову ручку, вказав, що для отримання ним в майбутньому орендної плати йому необхідно розписатися на декількох сторінках «чистих бланків». Стоячи біля нього, працівник ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» поспішаючи та прикриваючи листами паперу так звані «бланки», не показуючи їх зміст, вказав пальцем де треба розписатися. Того дня договір позивачу не віддали, він не наполягав. В кінці червня він втретє приїхав до м. Андрушівка, Житомирської області, де йому надали один примірник договору оренди земельної ділянки. Вдома позивач звернув увагу, що на 1 аркуші договору його підписи виконані синім чорнилом, а на інших сторінках договору чорним. На 1 аркуші договору міститься пункт 6, згідно якого договір укладено на строк, що дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди за цим договором до 30 листопада 2038 року. З Державного земельного кадастру позивачем встановлено, що 21 червня 2018 року зазначений договір було зареєстровано приватним нотаріусом Андрушівського нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О.М. за № 26789975. Таким чином, позивача було введено в оману, між позивачем та ТОВ «Житомир- Агро-Інвест» було досягнуто згоди щодо строку договору - п`ять років, укладено договір на п`ять років, працівники ТОВ «Житомир-Агро-Інвест» підмінили перший аркуш договору і підсунули позивачу його для підписання. Де строк договору вже до 30 листопада 2038 року. Підміна першого аркуша договору підтверджується підписами виконаними різними чорнилами, це не тільки на його примірнику, але й на примірниках, які знаходяться у відповідача та приватного нотаріуса Андрушівського нотаріального округу Житомирської області Вальчука О.М. Договір в частині укладення його на 20 років не відповідає внутрішній волі позивача, а тому, посилаючись на ст.203\~ч.3, ст.215\~ч.1, ст.230 ЦК України, позивач за захистом порушених прав змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, які просив задовольнити із вказаних у них підстав, вказавши, що договір оренди земельної ділянки підписаний ним особисто і цього він не заперечує. Однак він не погоджував із відповідачем строк дії договору орнеди на 20 років та йому шляхом обману надано було на підпис перший аркуш договору, який було замінено із строком дії договору оренди до 30.11.2038 року. Заміна першого аркушу договору також підтверджується висновком експерного дослідження від 03.10.2019 року та свідчить про те, що шляхом обману він підписав договір оренди земельної ділянки на строк 20 років. Посилання представника відповідача на те, що була допущена описка в даті укладення договору, тому було проведено заміну першої сторінки договору суперечить вимогам законодавства про виправлення помилок та описок та не може бути проведене шляхом заміни сторінки в договорі. Тому з підстав наведених у позові та відповіді на відзив (а.с.51-53) просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги сторони позивача не визнав, просив повністю відмовити у їх задоволенні, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 34-43), та запереченнях (а.с.63-65), пояснивши, що заміна першого аруку договору була через невірну дату договору , що було виявлено під подання його на реєстрацію, тому було замінено перший аркуш договору ,який позивач добровільно підписав. Домовленість у сторін була про оренду земельної ділянки строком на 20 років до 30.11.2038 року. Жодної домовленості про строк оренди земельної ділянки на 5 років із позивачем не було. Замінений аркуш договору оренди через відсутність потреби був знищений. Позивачем не доведено, що шляхом обману зі сторони відповідача він підписав оспорюваний договір оренди зі строком дії договору оренди до 30.11.2038 року, тому просив в задоволенні позову відмовити. Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн., вказав, що позивачем не надано детального опису робіт, проведених адвокатом, також вказані витрати відповідно до вимог ЦПК України мають бути співмірними із виконаною роботою, тому вважав їх завищеними. Суд, вислухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦПК України, є підставою для визнання його недійсним. Згідно із ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину. Наявність умислу у діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Отже правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Обман має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Згідно з абзацом першим частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ Як встановлено судом в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер 1820384800:05:000:0190, розташована на території Івницької сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, що підтверджується, витягом державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (а.с. 6). 21.06.2018 року позивачем [PERSON] (орендодавець) та ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" (орендар) було підписано та укладено договір оренди землі (а.с. а.с.7-11). У вказаному договорі, на аркуші першому міститься розділ Строк дії договору п. 6 , згідно якого Договір укладено на строк , що дорівнює кількості днів у проміжку від дня державної реєстрації права оренди за цим Договором до 30 листопада 2038 року, що є істотною умовою договору оренди земельної ділянки. Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку дата державної реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер 1820384800:05:000:0190, власник [PERSON] , 21.06.2019 року (а.с. 6). Позивач в позовній заяві та поясненнях суду заперечив укладення договору оренди зі строком дії договору оренди земельної ділянки до 30.11.2038 року, вказавши, що його шляхом обману змусили підписати договір оренди земельної ділянки від 21.06.2018 року із строком дії договору оренди земельної ділянки на 20 років до 30.11.2038 року. Він погоджував з відповідачем строк оренди на 5 років. Також вказав, що обман був вчинений шляхом заміни першого аркушу договору на якому міститься розділ Строк дії договору. Заміна першого аркушу договору підтверджується висновком експертного дослідження № 1/3-5 від 03.10.2019 року, згідно з висновком якого, у наданому на дослідженні договорі оренди землі від 21.06.2018 року укладеного між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ "Житомир-Агро-Інвест", перший аркуш був замінений (а.с.57-61). Відповідач також визнав факт заміни першого аркушу договору оренди земельної ділянки від 21.06.2018 року, однак з підстав допущеної помилки в даті договору. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили суду, що є працівниками ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" та під час укладення договорів оренди земельних ділянок іноді виникають помилки, які усувають шляхом перепідписання договору оренди. У даному випадку могла бути заміна першого аркушу договору, про яку повідомлявся позивач та добровільно підписав замінений аркуш договору, однак перепідписання договору могла бути лише з підстав помилки чи описки в договорі, яку вони виправили шляхом заміни аркушу договору та повністю заперечили заміну аркушу договору з підстав зміни строку дії договору оренди. Також вказали, що земельні ділянки за цільовим призначенням для ОСГ по яких ТОВ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ" сприяє у виготовленні технічної документації вони орендуються лише на строк 20 років. За змістом\~ст.792 ЦК України\~майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм\~\~цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства -\~ЗК України,\~ЗУ "Про оренду землі. Відповідно до ч.1\~ст.6 ЗУ "Про оренду землі"\~орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених\~ЗК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно вимог ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є : строк дії договору оренди. Статтями\~16,\~17 ЗУ "Про оренду землі"\~оренда земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання - передачі. Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про оренду землі" - Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Відповідно до ст.ст. 651, 654 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встанволено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до п. 29 Договору оренди від 21.06.2018 року - зміна умов цього Договору здійснюється за взаємною згодою сторін. Усі зміни , доповнення, додатки тощо до цього Договору викладаються в письмовій формі та засвідчуються підписами сторін (їх представників). Не допускається одностороння зміна умов Договору. Як встановлено в ході судового розгляду перший аркуш оспорюваного Договору на якому міститься істотна умова щодо Строку дії договору було замінено. При цьому, жодних змін до Договору відповідно до вимог Договору та закону за погодженням сторін не вносилися. Висновком експертного дослідження підтверджується та визнано відповідачем факт заміни першого аркушу Договору, як вказав відповідач з підстав помилки у даті Договору, що було підставою перепідписання та заміни першої сторінки Договору оренди. Також відповідач вказав, що зміни до Договору не вносилися, тому що помилка була виявлена до подання договору оренди на реєстрацію. Проте договір оренди було укладено та зареєстровано одного дня - 21.06.2018 року. Крім того, ні Договором оренди ні вказаними вище вимогами закону не передбачено виправлення помилки чи перепідписання договору з метою виправлення помилки у спосіб проведений відповідачем. Виходячи з наведених вище норм закону, обман має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. В ході судового розгляду позивачем доведено, що строк дії договору є істотною умовою для вчиненого правочину, та строк дії договору оренди на 20 років не відповідає волі позивача перебувати такий тривалий строк в орендних правовідносинах із відповідачем, а також те , що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину, тобто відповідача. Враховуючи, що позивач заперечує домовленість строку дії договору стороком на 20 років та надав докази щодо заміни першого аркушу оспорюваного Договору на якому міститься істотна умова строк дії Договору, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач шляхом обману отримав підпис позивача та замінив перший аркуш Договору із строком дії договору на 20 років до 30.11.2038 року. Вказані обставини відповідачем не спростовано. Доказів виправлення описки та перепідписання договору оренди землі в частині дати договору відповідачем суду не надано. Відповідно до вимог ст. 81 ч.6 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. Тому, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною і обґрунтованою вимогу позивача про визнання недійсним договору оренди землі від 21.06.2018 року з ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ з підстав обману та відсутності у нього волі та волевиявлення на укладення договору оренди земельної ділянки на строк до 30 листопада 2038 року та передачу в оренду земельної ділянки відповідачеві на 20 років, тому вказане є підставою для визнання його недійсним згідно ч.3 ст.203, ч.1 ст.203, ч. 1 ст.\~215,\~230 ЦК України та задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує згідно положень\~ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що судово-технічна експертиза матеріалів документів призначалась у зв`язку з тим, що позивачем заявлена вимога про визнання договору недійсним з тих підстав, що у спірному договорі оренди землі було замінено перший аркуш на якому збільшено строк оренди землі, та ці обставини знайшли своє підтвердження у висновку експертизи, не спростовані стороною відповідача, а тому витрати, пов`язані з оплатою експертизи, які поніс позивач згідно квитанції № ПН 3556775 від 02.10.2019 року в сумі 450,24 грн. за проведення експертизи (а.с. 61), суд вважає за необхідне стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТОМИР-АГРО-ІНВЕСТ". Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачем заявлено про відшкодування витратна професійну правничу допомогу відповідно до Договору про надання правничої допомоги від 01.03.2019 року в сумі 10000,00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 89-93). При цьому детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат суду не надано. Враховуючи, вимоги закону щодо відшкодування витрат, надані позивачем докази, вимоги співмірності, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають частковому відшкодування в сумі 2000, 00 грн.. Відповідно до ст. 141 ч. 2 п.1 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. за позовну вимогу про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, так як позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду (а.с.16-17).

Outcome: approved