Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 11.12.2002, відповідно до якого він заповів усе належне йому майно позивачеві [PERSON] . Позивач спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інший спадкоємець, який мав право на обов`язкову частку у спадщині за наявності заповіту від свого права на спадкування відмовився, подавши заяву нотаріусу відповідного змісту. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на частку житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , що належала спадкодавцю, оскільки об`єкт нерухомості мав статус колгоспного двору, отож належав його членам на праві спільної сумісної власності, однак визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представляється за можливе, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву на позов, утім сільським головою подано заяву про визнання позову, відповідно до якої він не заперечував обставини викладені позивачем у позові, просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 14.05.2019 було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] (померла [INFO] ) та [PERSON] (помер [INFO] ). Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явились, представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що [INFO] помер [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи до майна померлого встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим 11.12.2002 [PERSON] , відповідно до якого він заповів усе належне йому майно позивачеві [PERSON] . Позивач спадщину прийняла шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено відомостями органу місцевого самоврядування (довідка від 22.12.2018 за №1499), інший спадкоємець син спадкодавця [PERSON] , який за наявності заповіту набув право на спадкування обов`язкової частки у спадщині, від неї відмовився, подавши заяву відповідного змісту. Наведене свідчить, що позивач є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , яка спадщину прийняла, отож вона їй належить з моменту відкриття. 11.04.2019 постановою приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім`я нотаріального акту, оскільки житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння (а.с.20) житловий будинок по [ADDRESS] належить до колгоспного двору, головою якого зазначено [PERSON] . Згідно відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідках від 11.04.2019 за №584 - 590, станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору, що розташований по [ADDRESS] , були: головою двору [PERSON] , членами - дружина [PERSON] , дочка [PERSON] . Факт зміни прізвища [PERSON] підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.18), відповідно до якого після реєстрації шлюбу [PERSON] було змінено прізвище на « [PERSON] ». Зібрані у справі докази підтверджують, що спірний об`єкт нерухомості належав трьом особам у рівних частках, тобто по 1/3 кожному, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] померла, на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] встановлено, що спадщина відкрилась за законом, своїм правом на спадкування скористався чоловік спадкодавця [PERSON] . Факт родинних відносин спадкодавця із [PERSON] підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.17). Інші спадкоємці цієї ж черги від свого права на спадкування відмовились. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують належність 1/3 частки майна у виді житлового будинку по [ADDRESS] , - спадкодавцеві [PERSON] , її чоловік [PERSON] спадщину прийняв так і не оформивши нотаріального акту на майно, що увійшло до складу спадкової маси. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем є позивач, отож саме вона з урахуванням усіх обставин стала одноосібним власником нерухомого майна, який мав статус колгоспного двору, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку та узаконити своє право власності позивач позбавлений можливості. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved