Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

ПАТ "ДельтаБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26.11.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», який на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «Укрсиббанк» змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк», який є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11258092000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала від банку кредит у сумі 44 000,00 доларів США строком до 26.11.2021 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. В порушення умов договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 01.09.2014 року у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 719136,98 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №11258092000 іпотекодавець [PERSON] передала відповідно до договору іпотеки б/н від 26.11.2007 року в іпотеку нерухоме майно: чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. 08.12.2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року. Таким чином, до ПАТ «Дельта Банк» перейшли всі права у тому числі і право вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] за кредитним договором №11258092000 від 26.11.2007 року. Іллічівським відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції при під час виконання виконавчого листа №2-674, виданого 07.04.2009 року по виконавчому провадженню, яке було відкрито 28.10.2009 року боржником по якому є [PERSON], було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №15519351 від 24.09.2010 року. В даному випадку право ПАТ «Дельта Банк» задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло 26.11.2007 року, а постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження було винесено 13.07.2009 року, 04.08.2009 року, 25.05.2010 року, 18.01.2011 року, 03.06.2013 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. У зв'язку із цим, позивач як іпотекодержатель вважає, що арешт накладений постановою Іллічівського ВДВС підлягає зняттю, оскільки державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене (іпотечне) майно, окрім цього порушує своїми діями права позивача, як іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, а також унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки та позбавляє позивача права на продаж заставленого майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, ПАТ «Дельта Банк» просить зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], ІНН [NUMBER], який накладено постановою державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції №15519351 від 24.09.2010 року під час виконання виконавчого листа №2-674, виданого 07.04.2009 року по виконавчому провадженню, яке було відкрито 28.10.2009 року, боржником по якому є [PERSON]. Представник позивача - Пономаренко Є.О., який діє на підставі довіреності у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ у судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», оскільки знаходження майна боржниці під арештом є забезпеченням позовних вимог для реального, повного та своєчасного виконання рішення суду та стягнення виконавчого збору та витрат за даними виконавчими провадженнями. Добровільно рішення суду [PERSON] не виконує, не приймає ніяких дій для погашення суми боргу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриатБанк» в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення відповідно до письмових документів, які маються в матеріалах справи. У зв'язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст..224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.11.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», який на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «Укрсиббанк» змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк», який є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11258092000. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала від банку кредит у сумі 44 000,00 доларів США строком до 26.11.2021 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. В порушення умов договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 01.09.2014 року у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 719136,98 грн., що підтверджується довідкою про стан заборгованості. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №11258092000 іпотекодавець [PERSON] передала відповідно до договору іпотеки б/н від 26.11.2007 року в іпотеку нерухоме майно: чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. 08.12.2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами та договорами забезпечення ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року. Таким чином, до ПАТ «Дельта Банк» перейшли всі права у тому числі і право вимоги ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] за кредитним договором №11258092000 від 26.11.2007 року. Відповідно до письмових матеріалів справи вбачається, що в Іллічівському ВДВС Маріупольського МУЮ з 28.10.2009 року знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів: №2-674 від 07.04.2009 року Іллічівського районного суду м.Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» суми в розмірі 54508,42 грн., виконавче провадження відкрито 28.10.2009 року; №2-2741 від 17.11.2009 року Іллічівського районного суду м.Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсіббанк» (ПАТ «Дельта Банк») суми у розмірі 353745,68 грн., виконавче провадження відкрито 07.06.2010 року; №2-167 від 27.05.2011 року Іллічівського районного суду м.Маріуполя про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсіббанк» (ПАТ «Дельта Банк») суми у розмірі 433714,58 грн., виконавче провадження відкрито 26.07.2011 року; №2/0417/7589 від 12.11.2012 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми в розмірі 11256,11 грн., виконавче провадження відкрито 11.02.2013 року. Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює всі заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення суду. Відповідно до постанови державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції №15519351 від 24.09.2010 року вбачається, що під час виконання виконавчого листа №2-674, виданого 07.04.2009 року по виконавчому провадженню, яке було відкрито 28.10.2009 року, боржником по якому є [PERSON], накладено арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.16 Закону України "Про заставу", право застави виникає з моменту укладання договору застави. Згідно ст.27 ЗУ «Про заставу» застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у випадку порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а вразі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника є діями щодо звернення на нього стягнення. Згідно з ч.5,6 ст.3 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами , права чи вимоги яких не передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. В даному випадку право позивача ПАТ «Дельта Банк» задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло 26.11.2007 року, а постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження були винесені Іллічівським ВДВС Маріупольського МУЮ 13.07.2009 року, 04.08.2009 року, 25.05.2010 року, 18.01.2011 року, 03.06.2013 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved