Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

У жовтні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути на її користь з відповідача [PERSON], 1968 року народження, уродженця міста Нові Анені республіки Молдова, ідентифікаційний номер: [NUMBER], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; позбавити відповідача батьківських прав, за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно виховання свого сина [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на її користь усі судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 12 січня 2007 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем Кіровоградським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 09. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] із відповідачем проживали разом до червня 2016 року, після чого шлюбні відносини між ними були фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначила, що [PERSON], зовсім не цікавиться долею сина, його вихованням та навчанням. Уваги дитині не надає, ні в матеріальному, ні в моральному розумінні. Аліменти на сина не сплачує і не піклується про нього, не дбає про його розвиток та здоров'я. За останні два роки [PERSON] зовсім не бачив сина і не цікавився ним, не приїздив на день народження. Вихованням та повним утриманням сина займається позивач. У зв'язку із наведеним, та тим, що відповідач, не виконує своїх батьківських обов'язків, не піклується про здоров'я сина, його фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується із сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, [PERSON] змушена була звернутися із вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 09 листопада 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Позивача [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Надали письмові заяви, в яких просили позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, де зазначив, що позов визнає в повному обсязі,просив розглянути справу без його участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л. також надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, вважає за можливе відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалити рішення у справі на стадії підготовчого провадження, встановивши відповідні факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. З свідоцтва про шлюбу вбачається, що [PERSON], [INFO], (громадянин Молдови, місце народження місто Нові Анені Молдова) та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 січня 2007 року, про що Кіровоградським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис за № 09. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. (а.с.10) Від спільного подружнього життя у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 269. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. (а.с.11) Із акту обстеження житлово-побутових умов від 17 серпня 2018 року, депутатом Броварської міської ради [PERSON] за участю свідків [PERSON], [PERSON], встановлено, що [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]., фактично проживає разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. (а.с.14) Із характеристики учня 6-В класу Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 7 щодо Сочинські М. В., [INFO], вбачається, що дитина зарекомендував себе як старанний, відповідальний, наполегливий учень. Має високий рівень навчальних досягнень з більшості предметів. На уроках завжди уважний, активний, сумлінно готує домашні завдання, працює з додатковою літературою. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями, працелюбний, добросовісно виконує доручення учителів. Мати, [PERSON], приділяє належну увагу вихованню сина, допомагає у виконанні домашніх завдань, регулярно відвідує батьківські збори, тримає зв'язок із класним керівником, допомагає в організації екскурсій та позакласних заходів. Відповідно до характеристики № 129, наданою 17 серпня 2018 року Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Комунальник" на [PERSON], [INFO], остання проживає у квартирі матері за адресою: [ADDRESS], починаючи з 1996 року зі своїм сином [PERSON], й матір'ю [PERSON] За період проживання зарекомендувала себе, як зразкова громадянка, яка підтримує хороші стосунки, як в сім'ї, так і в спілкуванні з сусідами. У конфліктних ситуаціях з сусідами не помічена, а навпаки - дружелюбна, і по можливості, надає їм допомогу, а також є членом правління й сплачує кожен місяць внесок на утримання будинку та прибудинкової території. (а.с.16) Згідно характеристики, виданої ФОП [PERSON] від 17 серпня 2018 року, [PERSON], з січня 2018 року працює в нього на посаді бухгалтера. За час роботи зарекомендувала себе дисциплінованим і відповідальним фахівцем, чітко і в зазначений строк виконує всі доручені завдання, стягнень не мала. За висновком виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 09 жовтня 2018 року № 1-18/1011, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків. (а.с.9) За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини. Зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 15 цієї Постановипозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти у розмірі передбаченому Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік". За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON] - [INFO], ухиляється. Крім того, [PERSON] визнав позов, надавши відповідну заяву, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є доведений, підтверджується наданими доказам, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави та на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved