Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області Котяш А.І. звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі позивача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області до Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області, [PERSON] про скасування запису про проведену державну реєстрацію прав. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що Лубенською місцевою прокуратурою Полтавської області було виявлено факт порушення вимог земельного законодавства та встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державним реєстратором Пирятинської районної державної адміністрації Соловей Л.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,4324 га з кадастровим номером 5320881300:00:002:0108, на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за межами населених пунктів. Номер запису про право власності 34613502 від 09.12.2019 року. Вказує, що право приватної власності зареєстроване за [PERSON] на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації № 467 від 21.11.2018 року. Разом із тим встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5320881300:00:002:0108 належить до невитребуваних паїв та у приватну власність не передавалась. За даним фактом розпочато кримінальне провадження за №12020170150000056 від 20.02.2020 за ч.1 ст.358 КК України. За результатами досудового розслідування встановлено, що Гребінківською районною державною адміністрацією рішення про надання земельної ділянки у приватну власність [PERSON] не приймалось. Окрім того, відповідно до листа Гребінківської районної державної адміністрації № 01-24/498 від 26.03.2020, розпорядження голови РДА № 467 від 21.11.2018 взагалі не видавалося. Згідно з реєстром розпоряджень голови Гребінківської РДА, 21.11.2018 року прийнято лише одне розпорядження - №212 «Про перерозподіл субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню у 2018 році». Зазначає, що всього протягом 2018 року головою Гребінківської РДА було видано 237 розпоряджень. Враховуючи викладене, просить скасувати запис про проведену державну реєстрацію прав за № 34613502 від 09.12.2019, щодо державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку за [PERSON] , внесений державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] в умовах відсутності для цього підстав. Стягнути солідарно з [PERSON] та Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2102 грн. 10.07.2020 року до суду надійшов відзив від голови Пирятинської районної державної адміністрації Зайцева А., зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, що діє в інтересах держави в особі позивача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Пирятинська РДА, визнає частково, лише в частині виконання рішення суду щодо скасування запису державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №34613502 від 09.12.2019 року за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5320881300:00:002:0108, загальною площею 4,4324 га, яка знаходиться на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. В решті позовних вимог позов не визнає, оскільки з боку райдержадміністрації будь-яких неправомірних дій (сектором державної реєстрації прав) не вчинено. Відповідно до чинного законодавства, відповідальність за подачу заяви і достовірність доданих до неї документів несе заявник, державний реєстратор виконав свою функцію відповідно до вимог чинного законодавства, не спричинивши своїми діями порушення будь-чиїх прав чи охоронюваних законом інтересів. Підстав для відмови у проведені реєстрації у реєстратора не було навіть формальних. Враховуючи викладене, вважає, що Пирятинська райдержадміністрація у даній цивільній справі може бути лише в статусі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, а не стороною відповідача, просить змінити статус сторони відповідача - Пирятинської РДА у даному процесі на статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. 15.07.2020 року від першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Котяша А.І. надійшла заява про уточнення позовних вимог, а саме, банківських реквізитів прокуратури Полтавської області, що зазначені для стягнення понесених судових витрат та сплату судового збору. 14.08.2020 року до суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , зі змісту якого вбачається, що остання позовні вимоги Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, що діє в інтересах держави в особі позивача Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Пирятинська РДА, визнає частково. 04.09.2020 року на електрону адресу суду надійшло клопотання від [PERSON] , із змісту клопотання вбачається, що вона особисто ніколи не зверталася до завідуючої сектору - державного реєстратора з питань державної реєстрації, Центру надання адміністративних послуг Пирятинської РДА Соловей Л.В. та не подавала будь-яких документів для реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5320881300:00:002:0108. При вирішенні питання про розподіл судових витрат просить суд врахувати, що на даний час вона самостійно виховує малолітнього сина та має фінансові труднощі. Враховуючи вищевказані факти, вважає, що в даному цивільному позові розподіл судових витрат, що здійснюється судом на підставі положень процесуального законодавства, не може бути застосований до неї як до відповідача. Зазначає, що вона не заперечує щодо задоволення позову і скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про проведену державну реєстрацію прав на земельну ділянку, оскільки вона не подавала документів на її реєстрацію. Позовні вимоги задовольнити частково, судові витрати стягнути з Пирятинської РДА. У судове засідання прокурор Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Представник позивача, Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача, Пирятинської РДА, у судове засідання не з`явився, відповідно до попередньо наданого відзиву позовні вимоги визнає частково, лише в частинні скасування запису про проведену державну реєстрацію прав. Просить суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача, Пирятинської РДА, а саме, завідувач сектору - державним реєстратором з питань державної реєстрації райдержадміністрації Соловей Л.В. у судове засідання не з`явилася, заяв щодо визнання чи невизнання заявленого позову суду не надала. Просила розглянути та завершити розгляд справи за її відсутності, оскільки її пояснення носять формальний характер. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала на електрону адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала повністю, лише в частині скасування запису про проведену державну реєстрацію прав. Суд дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 12.12.2019 року о 17:10:14 державним реєстратором Пирятинької РДА Соловей Л.М. було проведено реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна, а саме, земельної ділянки площею 4,4324 га, кадастровий номер 5320881300:00:002:0108 за [PERSON] , дана обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу - 192821544 (а.с.11). Вищевказана реєстрація права власності об`єкта нерухомого майна була здійснена на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області №467 від 21.11.2018року (а.с.12). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) 20.02.2020 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, номер кримінального провадження 12020170150000056 (а.с.13). Як письмовий доказ до позову також було додано протокол допиту свідка від 24.03.2020, а саме, завідувача сектору з питань документообігу, контролю, цифрового розвитку та захисту персональних даних апарату райдержадміністрації [PERSON] та протокол допиту свідка від 26.03.2020 року, [PERSON] (колишній голова Гребінківської РДА) (а.с.16-19). Відповідно до Договору оренди землі від 12.03.2014 року № 03-19/2/12, що був наданий суду як письмовий доказ, вбачається, що орендодавець - Гребінківська РДА в особі голови РДА Пісні В.О., що діяв на підставі ЗУ «про районні державні адміністрації» з одного боку та орендар - СТОВ «Прогрес» в особі голови Сухенко В.В. , уклали вищевказаний договір, відповідно до якого в оренду було передано земельну ділянку кадастровий номер 5320881300:00:002:0108 загальною площею 4,4324га. Відповідно до п. 8 Договору оренди землі, договір укладено на 10 років (а.с.20-21). Відповідно до копії листа голови Гребінківської РДА Роспопова В., адресованого Григорівській сільській раді № 01-24/269 від 17.02.2020 року вбачається, що Розпорядження № 467 від 21.11.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] за межами населеного пункту Григорівської сільської ради» - не приймалося (а.с.22). Із копії листа голови Гребінківської РДА Князєва О., адресованого заступнику начальника СВ Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області Терещенко В., № 01-24/498 від 26.03.2020 року вбачається, що розпорядження від 21.09.2018 року № 246, від 21.09.2018 року № 247, від 21.11.2018 року № 267, від 07.12.2018 року № 312 та від 21.11.2018 року № 467 - райдержадміністрацією не видавалися. Громадянка [PERSON] до Гребінківської РДА зверталася (розпорядження № 216 від 21.08.2017 року та № 245 від 21.09.2017) (а.с.23-26). Відповідно до копії листа сільського голови Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Галахова К.М., адресованого начальнику Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Замулку С., № 37 від 08.04.2020 року вбачається, що заходи стосовно державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,4324га з кадастровим номером 5320881300:00:002:0108 на території Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за межами населених пунктів не проводились у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору (а.с.27). Як письмовий доказ суду було надано копію Журналу реєстрації розпоряджень голови райдержадміністрації з основної діяльності 01-60, а саме, реєстрацію розпоряджень за листопад - грудень 2018 року. Із наданих письмових доказів судом було встановлено відсутність реєстрації розпорядження голови Гребінківської РДА у листопаді 2018 року за № 467 (а.с.28-30). Відповідно до копії листа № 33/1-4793вих-20 від 07.05.2020 року, адресованого голові Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області Галахову К.М. першим заступником керівника Лубенської місцевої прокуратури Котяш А. вбачається, що сільського голову було повідомлено про намір прокуратури подати позов до Гребінківського районного суду в інтересах держави в особі Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області до Пирятинської РДА та [PERSON] про скасування запису про проведену реєстрацію прав на земельну ділянку площею 4,4324 га з кадастровим номером 5320881300:00:002:0108. (а.с.31). Предметом спірних правовідносин у цій справі є скасування запису щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України, на прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону). Згідно з частиною 5 статті 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Згідно зі статтею 41 Конституції України, частинами 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Частинами 6, 7 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ч. 3 ст. 10 Закону при вчиненні реєстраційних дій державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Згідно із статтею 24 цього ж Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно тощо. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Так, відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що відповідачі визнали позов повністю, суд визнає доведеним факт порушення належного позивачу - Григорівській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, права власності на спірну земельну ділянку та вважає обґрунтованими позовні вимоги прокурора, що представляє законні інтереси позивача, про застосування такого способу захисту порушеного права, як скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності земельної ділянки за [PERSON] , який є належним відповідачем, так як за ним зареєстроване відповідне право, а участь у справі Пирятинської районної державної адміністрації як співвідповідача є правомірним, оскільки державний реєстратор, що здійснив реєстрацію оспорюваного права, перебуває на посаді цього органу державної влади, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2019 у справі від 06.11.2019 №826/3051/18 зазначено, що належним відповідачем у спорі до державного реєстратора про визнання протиправними та скасування рішень відповідача про державну реєстрацію є особа, речове право на майно якої оспорюється. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним в порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору. Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з положень ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що у справі наявні підстави для скасування запису про проведену державну реєстрацію прав. Що ж стосується доводів представника відповідача, а саме, голови Пирятинської РДА стосовно того, що відповідальність за подачу заяви і достовірності даних до неї документів несе заявник, оскільки державний реєстратор виконав свою функцію відповідно до вимог чинного законодавства, не спричинив своїми діями порушення будь - чиїх прав чи охоронюваних законом інтересів, підстав для відмови у проведенні реєстрації у реєстратора не було навіть формальних, а тому судовий збір слід стягнути з заявника, [PERSON] , суд оцінює критично оскільки, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заява на проведення реєстраційних дій у паперовій формі подається за умови встановлення особи заявника. Встановлення особи громадянина України здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що посвідчує особу, передбаченим Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до п. 81-2 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 28 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів 3 та 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності". Окрім того, відповідно до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», 3. З дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки:на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. 4. У державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності; які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; які належать до земель оборони; б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу. 5. Державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку. Враховуючи те, що державним реєстратором Соловей Л.В. були недотриманні вищевказані вимоги законодавства України при проведенні державної реєстрації права власності, заявлена прокурором вимога про стягнення із відповідачів в солідарному порядку судового збору не є позовною вимогою, а розподілом судових витрат, що здійснюються судом на підставі положень процесуального законодавства та є обов`язком суду, а тому заперечення Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області щодо цього є необґрунтованими, підстави для заміни зазначеного відповідача на статус третьої особи - відсутні. Що ж стосується доводів відповідача [PERSON] стосовно того, що вона ніколи не зверталася до державного реєстратора Пирятинської РДА з метою реєстрації права власності на земельну ділянку, а тому в даному цивільному позові розподіл судових витрат, що здійснюється судом на підставі положень процесуального законодавства, не може бути застосований до неї як до відповідача, окрім того просила врахувати її майновий стан, оскільки вона самостійно виховує неповнолітню дитину, а тому, беручи до уваги той факт, що на підтвердження заявленого клопотання відповідач [PERSON] не надала суду жодного письмового доказу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів понесених судових витрат. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду прокурором надано платіжне доручення від 28.04.2020 року про сплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн., таким чином, слід стягнути з Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області та [PERSON] судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (по 1051,00 грн. з кожного відповідача) на користь прокуратури Полтавської області, яка є розпорядником коштів платником судового збору при здійсненні прокурорами інтересів в суді. При розгляді цих спірних правовідносин суд застосував правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.03.2019 від 26.03.2019 у справі №761/24489/17, від 06.11.2019 у справі від 06.11.2019 № 826/3051/18.

Outcome: approved