Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивачка звернулася у суд із позовом до Заболотівської селищної ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/5 частку житлового будинку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору [PERSON] належить 3/5 частки, [PERSON] 1/5 частки, [PERSON] 1/5 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівль та споруд за адресою: [ADDRESS] . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Крім того, у зв`язку із тим, що було проведено прибудову до зазначеного житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцями якого за законом є [PERSON] - дружина та мололітня донька [PERSON] . Однак, 20.07.2016 р. приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із розбіжністю у поданих документах, у яких заначено самочинно збудовані або переобладнані приміщення житлового будинку та збудовані самочинно господарські будівлі та споруди, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності. Відповідачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти позову не заперечила. Представник відповідачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти позову не заперечила. Представник Заболотівської селищної ради подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, просить суд розглядати справу у відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , слідує, що 16.09.1995 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після одруження « [PERSON] » присвоєно прізвище « [PERSON] ». З свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого на [PERSON] , [INFO] , слідує, що батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про смерть виданого на [PERSON] , слідує, що останній помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, що в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожному зокрема по 1/5 частині на праві спільної часткової власності. З звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] , відповідає будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам, протипожежним нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] , 1/5 частина, [PERSON] 3/5 частини. З довідки від 26.11.2020 р. №1492, виданої Балинцівською сільською радою, слідує, що за [PERSON] , який помер [INFO] зареєстровано житловий будинок в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] крім нього, в даному будинку зареєстровані і проживають: [PERSON] , 1950 р.н. мама; [PERSON] , 1977 р.н. - сестра, [PERSON] , 1995 р.н. - племінник. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила [PERSON] , яка хоронила тіло померлого, проводила поминальний обід, обробляє присадибну ділянку, сплачує комунальні послуги і проживає в спадковому будинку. Заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався в Балинцівській сільській раді. З довідки від 30.07.2020 р. №205/02-14 виданої приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу, вбачається, що згідно спадкової справи №102/2016, заведеної у Другій Снятинській державній нотаріальній конторі 20.07.2016 р. [PERSON] та [PERSON] , дійсно являються спадкоємцями за законом на майно померлого чоловіка та батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Постановою приватнного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 20.07.2020 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті її чоловіка - [PERSON] , 1974 р.н., який помер [INFO] , у зв`язку із розбіжностями у документі, що посвідчує право власності померлого на нерухоме майно, виписці з інвентиризаційних матеріалів та технічному паспоті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та чпсорудами є розбіжності, зазначено самочинно збудовані або переобладнані прміщення житловго будинку та побудовані самочинно господарській будівлі і споруди. З довідки від 30.12.2020 р. виданої виконавчим комітетом Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області слідує, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Крім неї були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1977 р.н., син [PERSON] , 1974 р.н. (помер). Та мали частки житлового будинку. Земельна ділянка для обслуговування житлового будівництва господарських будівель 0, 25 га. не приватизована знаходиться в користуванні. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" передбачено, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Також наданий позивачкою звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж спірного будинку містить підтвердження відповідності архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам. Збудований об`єкт відповідає призначенню земельної ділянки, а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що позивачка набула право власності на 1/5 частину житлового будинку площею 46,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , та право власності на 1/5 частину самочинної прибудови, площею 56,1 кв.м. до будинку по [ADDRESS] . На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 376, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved