Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся у Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.11.2007 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення у письмовій формі. Тож, підписавши заяву між сторонами, відповідно до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договора банківського рахунка, банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1,2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, відповідачу надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 22000грн. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, 3.3 договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором. У порушення п. 6.5 договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення клієнтом зобов`язань з погашення кредиту,клієнт зобов`язаний сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого у строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України,встановлюються за домовленість сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84,0 - для картки «Універсальна голд». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 14.12.2020 має заборгованість - 14065,31 грн., яка складається з наступного: 14065,31 грн. - заборгованість за тілом кредита. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.11.2007 в розмірі 14065 грн. 31 коп., а також судові витрати в розмірі 2270 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 04.03.2021 по справі відкрито провадження та призначене судове засідання. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. 06.05.2021 року судом отримано від відповідача [PERSON] через її представника за довіреністю (згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 15.04.2021 року №128(а.с.85)), адвоката Погасій С.М., відзив на позов, в якому обґрунтовано позицію заперечення проти позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» та прохання відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.76-80). Так, відповідач зазначила, що АТ КБ «ПриватБанк» самовільно вносяться зміни до Умов та Правил надання банківських послуг без повідомлення клієнта. За змістом статті 634 ЦК Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути кладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, руга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його мови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з «Умов та Правил надання батьківських послуг» в ПриватБанку розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ним, підписуючи заяву-анкету про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили саме такі умови. Вважає відповідач, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (07.11.2007 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18.12.2021 року). Вважає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (07.11.2007 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (18.12.2021 року). Також, в позовній заяві позивач вказує, що банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом і розмірі, що визначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. В довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти зазначено, що станом на 07.11.2007 року кредитний ліміт становить 16000 грн., проте відповідно до заяви [PERSON] зазначено, що вона має намір отримати кредитний ліміт в сумі 500 грн. Тож, відповідач не була повідомлена про внесення змін до Умов та Правил надання батьківських послуг та не підписувала жодних додаткових угод про внесення змін до Умов та Правил надання батьківських послуг. Відповідно, вважає, що самим позивачем визнається факт самовільного внесення змін до Умов та Правил надання батьківських послуг без повідомлення та погодження другої сторони. Крім того, зазначено, що Умови та Правила надання батьківських послуг в Приватбанку, що містяться у матеріалах справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.11.2007 року шляхом підписання анкети-заяви. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №б/н від 07.11.2007 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом - [PERSON] , заборгованість останньої за кредитним договором від 07.11.2007 року станом на 14.12.2020 року становить 14065,31 грн і складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 14 065,31 грн.Проте з наданого розрахунку відповідачу не зрозуміло, за який період та, в якому розмірі виникла дана заборгованість, оскільки позивачем щомісячно здійснювалися списання коштів з карткового рахунку відповідача, які в розрахунку заборгованості не враховано.Також відповідачем за період з 12.01.2021 року по 08.04.2021 року було перераховано на платіжну картку «Універсальна» платежі в сумі 3 016 (три тисячі шістнадцять)грн 08 коп. На підставі вищевикладеного, відповідач не погоджується з позовною вимогою позивача щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 14065,31 грн, оскільки позивачем не обґрунтовано в повній мірі суму заборгованості відповідача. Разом з тим, відповідач зауважила, що подані позивачем копії документів не засвідчені належним чином, а оригінали документів не містять інформації про особу, якою було підписано дані документи. Так, позивачем було додано до позовної заяви копії документів, які не було засвідчено жодним чином, а саме: заява позичальника, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 16.07.2007 року, витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви, наказ банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви, довідка про включення до ЄДРПОУ, підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, банківська ліцензія 322 від 05.10.2011 року, виписка з ЄДРЮОФОП. Крім того, до позовної заяви додано оригінали документів, а саме: розрахунокзаборгованості, виписка по рахунку, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довідка про видані карти. Відповідач вважає, що розрахунок заборгованості, довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, довідка про видані карти не містять жодної інформації, яка б дала змогу ідентифікувати особу, якою було підписано дані документи. На документах лише міститься напис «представник банку» та підпис. Виписка по рахунку взагалі не містить навіть підпису. Мотивуючи свої доводи вказаним вище, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 09.06.2021 року судом отримано від АТ КБ «Приватбанк» відповідь на відзив разом з клопотанням про поновлення процесуального строку для подання вказаного документу. Позивачем позиція заперечення проти доводів відповідача [PERSON] , викладених у відзиві на позов заперечується зважаючи на наступне: так, відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписано нею відповідну заяву від 07.11.2007р. Автор відповіді на відзив вказав, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК),яка своїм підписом підтверджує, що позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому поряд з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний. Щодо ознайомлення відповідача з Умовами кредитування, позивач вказав таке: позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 07.11.2007 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила (в), що " Я згодна (ен) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". 16.11.2007 року відповідачем також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений».Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Крім того, вказує, що банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже - й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції).Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи вважає, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Правомірність односторонньої зміни тарифів та інших умов обслуговування позивач обгрунтовував наступним. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (свобода укладення договору). Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тож, зважаючи на вказане вище нормативне обґрунтування, підпис позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Згідно з п. 5.3 кредитного договору, Банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування карткового рахунку, про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Відповідно до п. 6.3. Договору в обов`язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Крім того, в редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п.2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до 4.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки "Універсальна"; 84,0% - для картки "Універсальна голд". Відповідач мав можливість самостійно ознайомитися з балансом свого карткового рахунку та змінами Умов та Правил надання банківських послуг шляхом отримання інформації через Інтернет. Згідно з п. 6.3 Умов та Правил надання банківських послуг, отримання виписок карткового рахунку є обов`язком Клієнта. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов`язань за договором (п. 8.1 договору). Можливість зміни умов договору також передбачено Розділом II Постанови НБУ №705 від 05.11.2014 року, а саме Банк має право вносити зміни до Правил користування електронним платіжним засобом або Тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. Таким чином, умови про порядок внесення змін до Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг були передбачені із самого початку, тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди із запропонованими умовами, відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його особистий підпис. Банком надані суду такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних відповідачем кредитних зобов`язань. Щодо наданого банком розрахунку заборгованості позивач зауважив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. З вищезазначеного розрахунку заборгованості, крім загальної суми заборгованості, зазначаються: періоди здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором; періоди та на яку суму зменшувалось сальдо за кредитом (тіло кредиту); період (кількість днів знаходження кредиту на простроченні) виникнення прострочення за тілом кредиту та її розмір; розмір відсоткової ставки, яка нараховується за користування кредитними коштами; період за який здійснювалося погашення відповідачем відсотків та їх розмір; розмір та період нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість (з зазначенням періоду виникнення прострочення); загальна заборгованість за відсотками. Тому банком надано виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, автором відповіді на відзив вказано, що в заяві - анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак, умовами договору визначено (п.3.2), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 3.3 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що дії в частині зміни розміру кредитного ліміту здійснюється Банком самостійно, без попереднього повідомлення клієнта. Додатково повідомляємо, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через РОБ-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Щодо посилання відповідача на постанову ВСУ за справою № 342/180/17, позивачем вказано, що при розгляді судової справи №342/180/17 Верховним Судом звернуто увагу на відсутність доказів тотожності наданих банком разом із позовною заявою Умов та Правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальника. В судовій справі, що розглядається судом, позивачем надано: наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, що підтверджує надання до позовної заяви саме тієї редакції, що була чинна на момент підписання заяви позичальника; довідка щодо виданих кредитних карток Відповідачу, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення; довідка про зміну кредитного ліміту, що підтверджує встановлення розміру кредитного ліміту та його подальшу зміну; виписка по рахунку, що підтверджує використання кредитного карткового рахунку відповідачем, погашення кредитного ліміту та сплату відсотків, тобто вчинення дій що підтверджують усвідомлення Відповідачем обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання; Вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення Відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання Відповідачем кредитного рахунку. Підсумувавши викладене вище, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Крім того, інформує, що банком буде підготовлено та направлено до суду уточнену позовну заяву із врахуванням погашень заборгованості, здійснених відповідачем після дати подачі позовної заяви до суду (26.01.2021р.). В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю - Кіріченко В.М. не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах позову наявне клопотання від 18.12.2020, в якому висловлено прохання про розгляд справи за відсутності представника позивача, відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні представник відповідача, адвокат Погасій С.М. позов не визнала, вважає його таким, що не підлягає до задоволення. Пояснила суду, що докази, які надано позивачем до позову не засвідчено належним чином. Крім того, з Розрахунку заборгованості не є зрозумілим, саме з якого часу і, в якому розмірі є борг, і як він нарахований. Не є зромілим, як обрахованого суму 14065 грн. 31 коп., що саме вважається тілом кредиту, а також за який період обраховано заборгованість. Відповідач користується кредитною карткою «Універсальна». Зауважила, що банк самовільно вносить дані в договір без згоди відповідача, так як у заяві вона просила кредит 500,00грн., а банком збільшено кредитний ліміт, чим вважає що її права як позичальника порушено, а тому переконана, що вимоги банку вона не повинна виконувати. Зауважила, що після 11.06.2021 року нею не вносилися кошти на погашення заборгованості. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні думку свого представника, адвоката Погасій С.М. підтримала. Позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» не визнала, посилаючись на доводи, викладені нею у відзиві на позов від 05.05.2021р., який отримано судом 06.05.2021р. (а.с.76-80). Суду пояснила, що банк у грудні 2020 року подав позов до суду, проте про даний факт її особисто не повідомив. Зазначила, що їй надходили телефонні дзвінки, змістом розмов за якими була - необхідність сплати наявного боргу та інформування її про штрафні нарахування через несвоєчасне виконання нею боргових зобов`язань. Згодом, у березні 2021 року телефонував працівник банку її синові з проханням сплатити борг, щоб позивач, буцімто, забрав позов. Крім того, запевняла відповідач, що кожного місяця з отримуваної нею пенсії вона сплачує заборгованість банку, станом на квітень 2021р. заборгованість зменшилася. Починаючи з 08.04.2021 сума боргу зменшилася, в даний час становить більше 11000 грн. 00 коп. Між тим, відповідач додала, що дійсно нею було підписано заяву про отримання кредиту 16.11.2007 року (а.с.33), а також Довідку про умови кредитування з використаням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.34), проте Умови та Правила надання банківських послуг нею не підписувалися. Обрахований банком розмір заборгованості, який є у матеріалах справи, не відповідає даним з письмової відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 11.06.2021р. Враховуючи думку представника позивача, заслухавши відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків: як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 07.11.2007 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір. Прізвище « [PERSON] » було відповідачем змінено на - « [PERSON] », що підтверджується копією її паспорта серії [NUMBER] , виданого 17.08.2011 року Придніпровським РВ УМВС України у Черкаській області (а.с.45-46). Отже, Кредитний договір складається із заяви позичальника [PERSON] від 07.11.2007, та «Тарифів Банку», які викладені у Довідці про умови кредитування з використання картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду. Відповідно до укладеного договору № б/н від 07.11.2007 позичальник (відповідач) отримала кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становила 1,9% на місяць на залишок заборгованості (а.с.33). Згодом кредитний ліміт банком було збільшено. Хоча відповідач і не підписувала Умолви та правтла надання банківських послуг, в т.ч. в частині збільшення кредитного ліміту, але фактично вона користувалася кредитними коштами у більшому розмірі, ніж першопочатково вказано у Заяві позичальника. Крім того, ці обставини підтверджуються і даними виписки по рахунку, що наданий до суду позивачем. [PERSON] особисто підписала Заяву разом з «Тарифами Банку», які складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.33). Своїм підписом на вказаній Заяві нею підтверджено, що вона ознайомлена та погоджується Тарифами банку, які надані були їй для ознайомлення. Відповідачем у заяві позичальника вказана інформація про себе, заповнена особисто, також з копії заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила свою згоду з тим, що ця заява, разом із Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Крім того, своїм підписом вона також підтвердила свою обізнаність та згоду з Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.33). Разом з тим, доцільно зауважити, що відповідач від замовлення проведення почеркознавчої експертизи відмовилася заявивши про це суду, що підтверджується данитми протоколу судового засідання від 09.06.2021р.(а.с.115-116). Яек зазначено, судом встановлено, що 16.11.2007 року відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.34). В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена» (а.с.34).Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, позивачем надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач активно користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів тощо.З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі.Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який є діючим, а отже наявними є підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Судом встановлено, що банком надані суду докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних відповідачем кредитних зобов`язань. У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, який відображає, крім загальної суми заборгованості, також і періоди здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором; періоди, та на яку суму зменшувалось сальдо за кредитом (тіло кредиту); період (кількість днів знаходження кредиту на простроченні) виникнення прострочення за тілом кредиту та його розмір; період за який здійснювалося погашення відповідачем відсотків та їх розмір; розмір та період нарахування відсотків на поточну заборгованість та прострочену заборгованість (із зазначенням періоду виникнення прострочення); загальна заборгованість за відсотками тощо. В матеріалах справи також міститься банківська виписка по рахунку, яка має статус первинного документу, відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, із якої вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором, тобто - активно користувалася кредитними коштами. Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме, - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Що стосується обізнаності і згоди відповідача із «Умовами та правилами надання банківських послуг», то суд вважає, що оскільки вони не підписані відповідачем, то неможливо вважати, що вона була з ними ознайомлена належним чином. Як вбачається з матеріалів позову, зокрема із Заяви від 07.11.2007 року (а.с.33) позичальником [PERSON] було отримано кредитну картку з тарифними умовами кредитування «Універсальна», 55 днів пільгового періоду». Тарифні умови кредитування за вказаною кредитною картою, на момент її підписання відповідачем, викладені у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.34). На даний час, згідно з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» 55 днів пільгового періоду»: Пільговий період по карті становить - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним. З моменту отримання кредиту відповідач допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснювала платежів, передбачених договором та достатніх для погашення її договірних зобов`язань з оплати кредиту. Відповідно до розрахунку позивача, станом на 14.12.2020 внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором б/н від 07.11.2007 та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачем утворилася заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом - 14065 грн. 31 коп. Проте, відповідно до виписки від 08.04.2021р. (а.с.88-92) вбачається, що станом на 08.04.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором зменшилася внаслідок часткового її погашення відповідачем і становить на час розгляду справи - 10149,23грн. Крім того, згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» від 11.06.2021 року №5DC1JLN8RDFNO7Q7, наданої відповідачем, заборгованість [PERSON] станом на 11.06.2021 року за угодою від 07.11.2007р. №SAMDNS0000017116197 становить 11049,23грн. Суд звертає увагу, що після подачі АТ КБ «Приватбанк» даної позовної заяви до суду - 26.01.2021р.(а.с.1), відповідач частково погасила наявну заборгованість, чим підтвердила усвідомлення свого обов`язку, як позичальника, сплачувати борг, що утворився внаслідок неналежного виконання нею зобов`язань за договором про надання банківських послуг від 07.11.2007р. №б/н. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашена у повному розмірі, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк». Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На час розгляду справи договір № б/н від 07.11.2007 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний. Таким чином, суд погоджується, що з урахуванням сплачених відповідачем сум, заборгованість [PERSON] по договору б/н від 07.11.2007 за тілом кредиту на час розгляду справи становить 11049 грн. 23 коп., а не 14065грн. 31коп., як вказано у позові. При цьому, позивач не пред`явив вимоги до відповідача щодо стягнення з неї інших платежів (по відсотках, пені тощо). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме на суму 11049грн. 23коп. (тіло кредиту), оскільки на час розгляду справи відповідачем сплачено до банківської установи кошти на погашення заборгованості у розмірі 3016грн. 08коп., що була визначена банком станом на 14.12.2020р. і, відповідно заборгованість зменшилась. В іншій частині позову слід відмовити. Свої заперечення проти позову, викладені у відзиві на позов та безпосередньо у судовому засіданні, сторона відповідача не обґрунтувала відповідними та належними доказами, які були б для суду переконливими. Банком надані суду докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних відповідачем кредитних зобов`язань, а тому позовні вимоги, враховуючи часткову сплату заборгованості, підлягають до часткового задоволення. Інші твердження відповідача щодо заперечень проти позову є безпідставними та такими, що не впливають на вирішення спору. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково на суму 11049 грн. 23 коп., що становить 78,556 % від заявлених вимог, то із відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1783 грн. 22 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: partial