Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, який обґрунтував наступним чином. 15 лютого 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку на користь банку нерухоме майно - торгівельно-закусочний павільйон загальною площею 135.1 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] 27 червня 2008 року між ФОП [PERSON] та ВАТ «Комерційний банк «Надра» був укладений договір оренди (найму) вищевказаного нерухомого майна строком на 10 років. 25 березня 2011 року видано виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на нерухоме майно - торгівельно-закусочний павільйон. 23 серпня 2013 року [PERSON] придбав на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна нежитлове приміщення торгівельно-закусочний павільйон загальною площею 135.1 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] 29 серпня 2013 року за [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказане нерухоме майно. 10 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до відділення ПАТ «КБ «Надра» Миколаївське РУ з повідомленням, в якому довів до відома банку про те, що він придбав на публічних торгах нерухоме майно - торгівельно- закусочний павільйон, який перебував в оренді банку згідно договору оренди від 27 червня 2008 року та просив укласти з ним новий договір оренди або протягом п'яти днів з дня отримання повідомлення звільнити приміщення. Протягом п'яти днів жодних повідомлень від ПАТ «КБ «Надра» на адресу [PERSON] не надходило. 18 вересня 2013 року [PERSON] уклав строком на 1 рік договір оренди із ФОП [PERSON] відповідно до якого зобов'язався передати ФОП [PERSON] в оренду не пізніше наступного дня з дня підписання договору оренди торгівельно-закусочний павільйон загальною площею 135.1 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] 28 вересня 2013 року на адресу [PERSON] надійшов лист ПАТ «КБ «Надра» № 3165 від 17.09.2013 року, в якому банк повідомив, що не вважає договір оренди від 27 червня 2008 року, укладений між ФОП [PERSON] та ВАТ «Комерційний банк «Надра» припиненим, тому відмовився звільнити приміщення або укласти новий договір оренди. 02 жовтня 2013 року [PERSON] повторно звернувся до відділення ПАТ «КБ «Надра» Миколаївське РУ з вимогами негайно звільнити належне йому приміщення. Жодної відповіді від ПАТ «КБ «Надра» на вимогу [PERSON] від 02 жовтня 2013 року не надходило. 07 жовтня 2013 року [PERSON] відчужив торгівельно-закусочний павільйон загальною площею 135.1 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] на користь ТОВ «ОЛДЕНС». 18 жовтня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди від 18.09.2013 року, відповідно до якої за згодою орендаря ФОП [PERSON] було замінено орендодавця, замість [PERSON] на ТОВ «ОЛДЕНС». За умовами додаткової угоди ТОВ «ОЛДЕНС» набув усіх прав та обов'язків за договором оренди, які мав [PERSON]. 12.11.2013 року ТОВ «ОЛДЕНС» звернувся до відділення ПАТ «КБ «Надра» Миколаївське РУ з листом, в якому повідомив, що між [PERSON] та третьою особою у вересні 2013 року був укладений договір оренди торгівельно-закусочного павільйону, однак через те, що банк не звільняє приміщення, ТОВ «ОЛДЕНС» не може виконати умов договору оренди і передати об'єкт орендарю, в зв'язку з чим несе збитки у виді упущеної вигоди та санкцій, а тому ТОВ «ОЛДЕНС» просив звільнити приміщення торгівельно-закусочного павільйону. 20 листопада 2013 року ПАТ «КБ «Надра» направив на адресу ТОВ «ОЛДЕНС» лист, в якому повідомив, що планує звільнити приміщення 20 листопада 2013 року. 20 листопада 2013 року відділення ПАТ «КБ «Надра» Миколаївське РУ звільнило приміщення і передало його на користь ТОВ «ОЛДЕНС» за актом приймання-передачі. 21 листопада 2013 року ФОП [PERSON] звернувся до ТОВ «ОЛДЕНС» з листом, в якому повідомив про припинення договору оренди від 18.09.2013 року та вимагав сплатити на його користь договірні санкції в загальній сумі 96 110 грн. за порушення умов договору оренди в частині передачі у строки передбачені договором об'єкта оренди в оренду. 16 січня 2014 року ФОП [PERSON] звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом про стягнення договірних санкцій. 17 лютого 2014 року рішенням Липовецького районного суду Вінницької області присуджено до стягнення з ТОВ «ОЛДЕНС» на користь ФОП [PERSON] договірні санкції в сумі 79 110 грн. 00 коп., судові витрати у виді судового збору в сумі 788 грн. 00 коп., а всього 79 898 грн. 00 коп. та присуджено до стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] договірні санкції в сумі 17 000 грн. 00 коп., судові витрати у виді судового збору в сумі 173 грн. 11 коп., а всього 17 173 грн. 11коп.. 11 березня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» укладено договір, відповідно до умов якого ТОВ «ОЛДЕНС» передав (відступив) [PERSON] право вимоги відшкодування шкоди (збитків), упущеної вигоди, неустойки та усіх інших сум від публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», право на які має (мав) ТОВ «ОЛДЕНС» у зв'язку з невиконанням Банком обов'язку щодо повернення нежитлового приміщення площею 135 м2 яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] 12 березня 2014 року [PERSON] повністю було сплачено на користь ФОП [PERSON] стягнені за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області 17 лютого 2014 року суми. Ураховуючи те, що ПАТ «КБ «Надра» обов'язку щодо негайного повернення приміщення торгівельно- закусочного павільйону не виконав, внаслідок чого вказане приміщення з вини банку не було передано ФОП [PERSON] відповідно до умов договору оренди, за що останнім із [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» на підставі судового рішення стягнені санкції передбачені договором оренди від 18 вересня 2013 року в загальній сумі 97 071грн. 11 коп., які мають прямий причинно- наслідковий зв'язок між невиконанням ПАТ «КБ «Надра» обов'язку щодо повернення приміщення торгівельно-закусочного павільйону, що в свою чергу є неправомірною поведінкою з боку банку, позивач вважає, що шкода завдана йому, [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» у зв'язку зі сплатою санкцій виникла виключно з вини ПАТ «КБ «Надра» і тому підлягає відшкодуванню за рахунок ПАТ «КБ «Надра» на користь [PERSON], який набув за договором про відступлення права вимоги від 11 березня 2014 року право вимоги стягнення вказаних сум замість ТОВ «ОЛДЕНС». Крім того, відповідно до п. 2 договору про внесення змін від 23 травня 2013 року №4 до договору оренди нежитлового приміщення від 27 червня 2008 року укладеного між ФОП [PERSON] та ВАТ «Комерційний банк «Надра», орендна плата у період з 01.06.2013 року по 01.12.2013 року складає - 14 212.50 грн. за місяць. Наймач - ПАТ «КБ «Надра» з 29 серпня 2013 року по 20 листопада 2013 року (протягом 83 днів) не виконав обов'язку щодо негайного повернення приміщення його законному власнику, тому, на думку позивача, зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування приміщенням у розмірі 77633.90 грн. Зверненням ФОП [PERSON] до ТОВ «ОЛДЕНС» від 21 листопада 2013 року підтверджується, що ФОП [PERSON] припинив в односторонньому порядку довір оренди від 18 вересня 2013 року укладений строком на 1 рік з орендною платою 17055 грн. на місяць у зв'язку з тим, що орендодавець тривалий час не виконував обов'язку щодо передачі об'єкта оренди в оренду. Невиконання цього обов'язку спричинено протиправною поведінкою ПАТ «КБ «Надра», яке не звільнило приміщення відразу після припинення договору оренди від 27 червня 2008 року. З цих причин позивач втратив орендаря і щомісячну орендну плату в розмірі 17055 грн. на місяць, яка в силу ст.. 22 Цивільного кодексу України являється упущеною вигодою. Станом на день подачі позову, незважаючи на зусилля нового власника приміщення, іншого орендаря відшукати не вдалось, тому упущена вигода за період з 18 вересня 2013 року по день подачі позову 12 березня 2014 року становить 98 698,90 грн.. Оскільки ТОВ «ОЛДЕНС» відповідно до договору про відступлення права вимоги від 11 березня 2014 року передав [PERSON] право вимоги упущеної вигоди, право на яку мав ТОВ «ОЛДЕНС», позивач вважає, що вказана сума має бути стягнена на його, [PERSON], користь. З урахуванням усіх майнових вимог, позивач просив суд стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Надра» грошові кошти в розмірі 273 403 грн. 91 коп. Разом з цим вказав, що ТОВ «ОЛДЕНС» в порушення п. 3.1. Договору про відступлення права вимоги не передав [PERSON] оригінали документів, які засвідчують права, що передані за цим Договором, а передав лише копії цих документів, тому, позивач просив суд зобов'язати ТОВ «ОЛДЕНС» передати йому, [PERSON], оригінали документи, передбачені п. 3.1. Договору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ОЛДЕНС» в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, при прийнятті рішення поклався на розгляд суду. Представник ПАТ «Комерційний банк «Надра» в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи за його відсутності до суду не направив. Ураховуючи те, що представник відповідача ТОВ «ОЛДЕНС» не з'явився в судове засідання, скориставшись своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку представника відповідача ПАТ «Комерційний банк «Надра» суд визнає неповажною, відтак підстав для відкладення розгляду справи, що унормовані ст.169 ЦПК України не встановлено, тому суд здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі доказів, що зібрані у справі. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Статтею 629 Цивільного кодексу України установлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. 15 лютого 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 14.02.2008 року укладеного між цими ж сторонами. Предметом Іпотечного договору є нерухоме майно - торгівельно-закусочний павільйон загальною площею 135.1 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], який [PERSON] передав банку відповідно до умов договору іпотеки. Вказаний Іпотечний договір був посвідчений нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за №1095. 27 червня 2008 року між ФОП [PERSON] та ВАТ «Комерційний банк «Надра» був укладений договір оренди вищевказаного нерухомого майна строком на 10 років з дня передачі орендованого майна орендарю, яким є дата підписання акта прийому - передачі майна в оренду. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №3508. В подальшому, між сторонами укладались Додаткові договори та до нього вносились зміни, які були зареєстровані в установленому законом порядку нотаріусом, на що вказують матеріали справи. 25 березня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було видано виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - торгівельно-закусочний павільйон, який розташований за адресою: [ADDRESS] Вказаний Виконавчий напис було зареєстровано нотаріусом в реєстрі за №1035. Як убачається згідно Акта про проведені прилюдні торги від 23 серпня 2013 року, [PERSON] придбав на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна нежитлове приміщення торгівельно-закусочний павільйон загальною площею 135.1 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] 29 серпня 2013 року за [PERSON] зареєстровано право власності на вищевказане нерухоме майно, що стверджується свідоцтвом від 29 серпня 2013 року, виданим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 10 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до відділення ПАТ «КБ «Надра» Миколаївське РУ з повідомленням, в якому довів до відома банку про те, що він придбав на публічних торгах нерухоме майно - торгівельно- закусочний павільйон, який перебував в оренді банку згідно договору оренди від 27 червня 2008 року та просив укласти з ним новий договір оренди або протягом п'яти днів з дня отримання повідомлення звільнити приміщення. Статтею 50 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003, № 898-IV, передбачено, що після продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах або продажу предмета іпотеки відповідно до статті 38 цього Закону припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки за іпотечним договором, згідно з яким було звернене стягнення на предмет іпотеки. Це правило не застосовується у разі придбання предмета іпотеки іпотекодавцем. За таких обставин, слід дійти висновку, що права та вимоги, які набув ПАТ "КБ "Надра" за договором оренди (найму) торгівельно-закусочного павільйону від 27 червня 2008 року, який був укладений між ФОП [PERSON] та ВАТ «Комерційний банк «Надра», було припинено після того, як приміщення було продано [PERSON] на прилюдних торгах та зареєстроване за ним право власності органами державної реєстрації в установленому законом порядку. Рішенням Липовецького районного суду від 17.02.2014 року було встановлено, що 18 вересня 2013 року між [PERSON] з однієї сторони та ФОП [PERSON] було укладено Договір оренди (найму) нерухомого майна, відповідно до п. 1.1. та п. 5.2. якого, [PERSON] зобов'язався передати ФОП [PERSON] в оренду, строком на 1 рік, не пізніше наступного дня з дня підписання договору оренди торгівельно-закусочний павільйон загальною площею 135.1 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS], який належав йому на праві приватної власності. Строк оренди сторонами договору узгоджено терміном в 1(один) рік. Орендна плата була визначена сторонами в п.4 Договору у розмірі 17 055,00 гривень, яка має вноситись щомісячно за попередній місяць до 05 числа поточного місяця. В п.5 зазначеного Договору оренди, сторони узгодили порядок передачі майна, згідно якого у п.1.1. прийом-передача орендованого майна здійснюється на підставі Акта прийому передачі, підписаного уповноваженими представниками Сторін. Відповідно до п.1.2. орендоване майно повинно бути передано "Орендарю" не пізніші наступного дня після підписання цього Договору. Згідно п.1.3. у випадку не передачі орендованого майна "Орендарю" в строк визначенні в п. 5.2 цього Договору, "Орендодавець" зобов'язується сплачувати "Орендарю договірну санкцію в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп. за кожен день порушення строку передачі майна. В силу п.1.4. за невиконання "Орендодавцем" обов'язку щодо передачі "Орендарю" майна в строк більше як один місяць, "Орендодавець" зобов'язується додатково сплатити "Орендарю" договірну санкцію (інша ніж в п.5.3 цього Договору в розмірі подвійної місячної орендної плати, яка встановлена цим Договором. Згідно п.1.5. якщо "Орендодавець" не передає "Орендарю" орендоване майно більше як один місяць з дня коли виник обов'язок щодо передачі майна, "Орендар" вправі за власним вибором: вимагати передачі орендованого майна та стягнення спричинених затримкою передачі орендованого майна збитків та штрафних (договірних) санкцій; відмовитися від договору найму в односторонньому порядку і вимагати відшкодування завданих йому збитків та штрафних (договірних) санкцій. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що видане 16.10.2013 року реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області, власником нежитлового приміщення, торгівельно- закусочного павільйону, що розташований в [ADDRESS], загальною площею 135,1 кв.м., зазначено ТОВ "ОЛДЕНС", дата реєстрації 07.10.2013 року. Отже, власник орендованого нерухомого майна, тобто орендодавець змінився. 18.10.2013 року між [PERSON] з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛДЕНС" було укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди від 18.09.2013 року про зміну орендодавця, в силу якої згідно п.1. у зв'язку із зміною власника майна, що передано у найм згідно Договору оренди від 18.09.2013 року, до ТОВ "ОЛДЕНС" перейшли права та обов'язки орендодавця. Сторонами додаткової угоди було узгоджено, що з 18 вересня 2013 року ТОВ "ОЛДЕНС" відповідає перед орендарем за зобов'язаннями [PERSON], які виникли на підставі Договору оренди від 18.09.2013 року. Така Додаткова угода, згідно п.4., вступає в силу з дня її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе за Договором оренди від 18.09.2013 року зобов'язань. 01.11.2013 року ФОП [PERSON] звернувся до ТОВ "ОЛДЕНС" із вимогою щодо вжиття відповідних заходів для передачі йому майна, яке є предметом Договору оренди від 18.09.2013 року, яке останнім було отримано цього ж дня. Проте, відповідачем жодних заходів щодо передачі майна не було вжито. 21.11.2013 року позивач звернувся до ТОВ "ОЛДЕНС" та [PERSON] із вимогою про припинення Договору оренди від 18.09.2013 року в односторонньому порядку, згідно п.5.5. Договору, зазначивши про необхідність сплати ними штрафних (договірних) санкцій за вищевказаним договором згідно п.5.3. та п.5.4., однак в добровільному порядку зобов'язання за договором оренди від 18.09.2013 року ними не були виконані. Зазначеним судовим рішенням від 17.02.2014 року із [PERSON] на користь ФОП [PERSON] було стягнуто договірні санкції у розмірі 17 000 гривень 00 коп. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 173,11 гривень, а всього 17 173 (сімнадцять тисяч сто сімдесят три) гривні 11 коп., а також із Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛДЕНС" на користь ФОП [PERSON] стягнуто договірні санкції у розмірі 79 110 гривень 00 коп. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 788 гривень 00 коп., а всього 79 898 (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто вісім) гривень 00 коп. Наведене рішення суду набуло законної сили 28.02.2014 року, а відтак, у відповідності до правил ст.61 ЦПК України, має для суду преюдиційне значення, а обставини, що ним встановлені не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи щодо яких встановлено ці обставини. Як убачається із акта прийому - передачі приміщення від 20.11.2013 року, ПАТ "КБ "Надра" передав (звільнив), а ТОВ "ОЛДЕНС" прийняло нежитлове приміщення торгівельно-закусочний павільйон загальною площею 135.1 кв. м., який розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Зібрані у справі докази вказують на те, що обов'язку щодо негайного повернення приміщення торгівельно- закусочного павільйону ПАТ «КБ «Надра» не виконав, внаслідок чого вказане приміщення з вини банку не було передано ФОП [PERSON] відповідно до умов договору оренди від 18.09.2013 року, в результаті чого за рішенням суду від 17.02.2014 року із [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» на підставі судового рішення на користь ФОП [PERSON], у зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе ними зобов'язань були стягнені санкції передбачені договором оренди від 18 вересня 2013 року в загальній сумі 97 071 грн. 11 коп.. 11 березня 2014 року між [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» укладено договір, відповідно до умов якого ТОВ «ОЛДЕНС» передав (відступив) [PERSON] право вимоги відшкодування шкоди (збитків), упущеної вигоди, неустойки та усіх інших сум від Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», право на які має (мав) ТОВ «ОЛДЕНС» у зв'язку з невиконанням Банком обов'язку щодо повернення нежитлового приміщення площею 135 м2, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] Крім цього, згідно умов наведеного вище договору, зокрема п. 3.1., ТОВ «ОЛДЕНС» взяв на себе зобов'язання передати [PERSON] у день укладення договору всі оригінали документів, які засвідчують права, що передаються за цим договором. 12 березня 2014 року [PERSON] повністю було сплачено на користь ФОП [PERSON] стягнені за рішенням Липовецького районного суду Вінницької області 17 лютого 2014 року суми, на що вказує наявна в матеріалах справи розписка від 12.03.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. З аналізу даної норми закону слідує, що порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. При цьому, поняття "збитки" складається із так званої "реальної шкоди", під якою слід розуміти витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За загальним правилом відшкодування шкоди унормоване ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ураховуючи те, що досліджені у справі докази вказують на те, що санкції в сумі 97 071 грн. 11 коп. стягнені з [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» на користь ФОП [PERSON] мають прямий причинно- - наслідковий зв'язок між невиконанням ПАТ «КБ «Надра» обов'язку щодо повернення приміщення торгівельно-закусочного павільйону, що в свою чергу є неправомірною поведінкою з боку банку, суд дійшов до переконання, що шкода завдана [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» у зв'язку зі сплатою санкцій на користь ФОП [PERSON] виникла виключно з вини ПАТ «КБ «Надра», які в повному обсязі поніс [PERSON], тобто наявні реальні збитки, тому суд вважає, що понесена шкода підлягає відшкодуванню за рахунок винної особи на користь [PERSON], який набув за договором про відступлення права вимоги від 11 березня 2014 року право вимоги стягнення вказаних сум замість ТОВ «ОЛДЕНС». Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. В судовому засіданні судом було встановлено, що 29 серпня 2013 року змінився власник приміщення, а договір оренди припинився, тому ПАТ «КБ «Надра» зобов'язаний був негайно повернути приміщення власнику відповідно до ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 2 договору про внесення змін від 23 травня 2013 року №4 до договору оренди нежитлового приміщення від 27 червня 2008 року укладеного між ФОП [PERSON] та ВАТ «Комерційний банк «Надра», орендна плата у період з 01.06.2013 року по 01.12.2013 року була визначена сторонами у розмірі - 14 212,50 грн. за місяць. Наймач - ПАТ «КБ «Надра» з 29 серпня 2013 року по 20 листопада 2013 року (протягом 83 днів) не виконав обов'язку щодо негайного повернення приміщення його законному власнику, відтак відповідно до положень ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, має нести юридичну відповідальність шляхом сплатити неустойки у розмірі подвійної плати за користування приміщенням в розмірі 77633.90 гривень (плата за користування приміщенням відповідно до умов договору складає: за серпень 2013 року 2 дні - 916,94 грн., за вересень 2013 року - 14212,50 грн., за жовтень 2013 року - 14212.50 грн., за листопад 2013 року 20 днів - 9475 грн. х2 ). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). З указаної норми законодавства України випливає, що особа, яка має на меті відшкодувати збитки у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, повинна довести, що вона гарантовано отримала би відповідну вигоду у разі, якщо б її право не було порушено іншою особою, тобто у разі належного виконання зобов'язання іншою особою. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 Кодексу). Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Кодексу необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Як свідчать зібрані у справі докази, договір оренди нежитлового приміщення від 18 вересня 2013 року укладений між ФОП [PERSON] та ТОВ «ОЛДЕНС» строком на 1 рік з орендною платою 17055 грн. на місяць був припинений в односторонньому порядку за ініціативою ФОП [PERSON] 21 листопада 2013 року у зв'язку з тим, що орендодавець тривалий час не виконував обов'язку щодо передачі об'єкта оренди в оренду. Судом також було встановлено, що невиконання цього обов'язку спричинено протиправною поведінкою ПАТ «КБ «Надра», яке не звільнило приміщення відразу після припинення договору оренди від 27 червня 2008 року. Факт протиправного зайняття приміщення ПАТ "КБ "Надра" з моменту припинення дії договору оренди (найму) приміщення від 27.06.2008 року було визнано відповідачем, на що вказує акт прийому - передачі приміщення від 20.11.2014 року, про звільнення приміщення, однак по збігу більш як двох місяців. Наведене свідчить про те, що з цих причин позивач, а в подальшому ТОВ "ОЛДЕНС" втратив орендаря, а відтак щомісячну орендну плату в розмірі 17055 грн. на місяць. Як убачається із довідки наданої ТОВ «ОЛДЕНС» з 08.10.2013 року по даний час не вдалось відшукати орендаря на торгово - офісне приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] На підтвердження факту пошуку потенційних орендарів з метою здачі в оренду нежилого приміщення, ТОВ «ОЛДЕНС» надано суду Договори про надання ріелтерських послуг від 22.11.2013 року та 22.02.2014 року. За наведених обставин слід дійти висновку, що за період з 18 вересня 2013 року по день подачі позову 12 березня 2014 року орендодавець не доотримав орендної плати в розмірі 98 698,90 грн. (вересень 2013 року 12 днів - 6822 грн., жовтень 2013 року - 17055 грн., листопад 2013 року - 17055 грн., грудень 2013 року - 17 055 грн., січень 2014 року - 17055 грн., лютий 2014 року - 17055 грн., березень 2014 року 12 днів - 6601,90 грн.), відтак така вигода є для нього упущена, а тому, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт неправомірної поведінки ПАТ "КБ "Надра", наявність упущеної вигоди та причинний зв'язок між протиправною поведінкою та недоотриманою вигодою, що є обов'язковою умовою відповідальності. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до договору про відступлення права вимоги від 11 березня 2014 року, така упущена вигода має бути стягнена на користь [PERSON]. Разом з цим, судом було встановлено, що ТОВ «ОЛДЕНС» в порушення п.3.1. Договору про відступлення права вимоги від 11 березня 2014 року, не передав [PERSON] у визначений сторонами строк оригінали документів, які засвідчують права, що передаються за цим Договором, відтак в розумінні ст.610 ЦК України, вважається таким, що порушив умови зобов'язання, іншого цим Договором між сторонами узгоджено не було, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання передати [PERSON] документи, які засвідчують права, що передаються за Договором про відступлення права вимоги від 11 березня 2014 року, а саме: оригінал договору оренди від 18 вересня 2013 року укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON], оригінал додаткової угоди № 1 від 10 жовтня 2013 року до Договору оренди від 18 вересня 2013 року про заміну орендодавця та оригінали документів листування ТОВ «ОЛДЕНС» з Відділенням ПАТ «КБ «Надра» Миколаївське РУ, також підлягають до задоволення. З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах чинного законодавства, порушення прав позивача зі сторони відповідачів є очевидним, оскільки доведені позивачем належними та допустимими доказами, а відтак порушене право підлягає захисту судом у спосіб, що обраний позивачем, так як він передбачений нормами чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як слідує із доданої до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору від 11.03.2013 року, позивачем сплачено 2 734 грн. судового збору за вимогою майнового характеру, а тому вони підлягають до стягнення із ПАТ «КБ «Надра», так як вимоги які задоволені судом стосувались саме цього відповідача. У той час як вимоги немайнового характеру не було оплачено позивачем судовим збором за ставками визначеними Законом України "Про судовий збір", тому вони підлягають до стягнення із ТОВ «ОЛДЕНС» стосовно якого вони заявлені та задоволені судом. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст..22, 525, 526, 599, 610, 785, 1166 Цивільного кодексу України, ст.. 50 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: approved