Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, мотивуючи тим, що вона [INFO] і була прийнята в члени Рачинецької спілки селян Дунаєвецького району Хмельницької області та працювала до 2000 року. Позивачка працювала техніком штучного осіменіння с/г тварин отримувала заробітну плату, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника, архівною довідкою з КУ Дунаєвецької районної ради « Трудовий архів». На час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарських підприємствам та організаціям», [PERSON] працювала в СВК " Рачинецький" с. Рачинці Дунаєвецького району Хмельницької області, мала право на отримання земельної частки ( пай), але помилково не була включена в списки громадян - членів КСП, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю та не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай), а тому звертається до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак подали заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без їх участі. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов визнає повністю і просить справу розглядати без його участі. Третя особа: представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, однак подав пояснення, в яких просить справу розглядати без його участі, будь-яких заперечнь проти задоволення позову суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає в [INFO]. В 1991 році була прийнята в члени Рачинецької пілки селян Дунаєвецького району Хмельницької області та працювала в колгоспі " Нове життя" с. Рачинці Дунаєвецького району Хмельницької області та СК " Рачинецький", отримувала заробітну плату, що підтверджується трудовою книжкою, архівною довідкою з КУ Дунаєвецької районної ради № 1295 від 29 серпня 2017 року та копією рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2017 року. На час виходу Указу Президента України від 08.08.1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» [PERSON] працював в СК " Рачинецький" с. Рачинці Дунаєвецького району Хмельницької області. Згідно п.п.2.7 вказаного Указу Президента право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність, або надання у користування земельних ділянок, переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними». Тобто, згідно з Указом Президента, на час виходу Указу, [PERSON] працювала в колгоспі та була його членом, та мала право на отримання земельної частки (паю), але вона помилково не була включена в списки громадян - членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю та не отримала сертифікат про право на земельну частку (пай). Державний акт на право колективної власності Рачинецькій спілці селян с.Рачинці серії ХМ №000333 видано 11 липня 1995 року, що підтверджується копією. Позивачка має право на земельну ділянку (пай) та виділення такої ділянки із земель резерву. Відповідно до ст.22, ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення сільськогосподарського виробництва. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст.25, ч.10 ЗК України резервний фонд перебуває у державній, або комунальній власності, і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивачка має право на земельну ділянку ( пай) , а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved