Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 01.01.2002 року її батько [PERSON] уклав договір оренди з ФГ "Аделаїда" за яким передав на десять років у платне користування відповідача належну йому земельну частку (пай), розміром 4,93 га., яка розташована на території Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. В липні того ж року батько позивача помер, а вказане нерухоме майно було успадковано [PERSON] В звязку з тим, що після закінчення строку дії договору оренди відповідач продовжив користуватися земельним паєм, проте орендну плату за нього не сплатив, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з ФГ "Аделаїда" на свою користь орендну плату за 2015-2017 роки в загальній сумі 52244,52 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали на підставах викладених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити в повному обсязі стягнувши з ФГ "Аделаїда" орендну плату за 2015 рік в сумі 15366,06 грн.; за 2016-2017 роки по 18439,23 грн. за кожен рік. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення в яких посилається на те, що після закінчення строку дії договору оренди, новий договір з позивачем не укладався, а відтак обовязку по сплаті орендної плати на користь [PERSON] у фермерського господарства немає. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 01 січня 2002 року між [PERSON] та фермерським господарством "Аделаїда" було укладено договір оренди, за яким в строкове платне користування господарства було передано належну орендодавцю земельну частку (пай), розміром 4,93 га умовних кадастрових гектарів, яка розміщена на території Чулаківської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Даний договір 28.03.2002 року був зареєстрований у книзі записів реєстрації договір оренди земельних часток (паїв) Чулаківської сільської ради за № 456. Судом також встановлено, що 10.07.2002 року [PERSON] помер. Після його смерті 1/2 частину належного померлому майна успадкувала [PERSON] в тому числі і 1/2 частину земельної частки (паю), що перебувала в оренді відповідача. Вказані обставини зокрема підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 03.07.2008 р. Пунктом 2.3. договору оренди визначено термін його дії, який складає десять років тобто з 01.01.2002 по 01.01.2012 року. У вказаному пункті також зазначено, що в разі переходу права власності до інших осіб, договір оренди зберігає чинність для нового власника. З вищевикладеного слідує, що позивач набула прав та обовязків орендодавця на 1/2 частину земельної частки (паю) за договором оренди, укладеним її батьком. 01 січня 2012 року дія договору оренди припинилася. Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент припинення договору оренди) (далі Закон) передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. В ході розгляду справи було встановлено, що вказані вимоги положень закону сторонами виконані не були, оскільки жодних додаткових угод між ними не укладалось, а відтак і поновлення договору оренди не відбулося. Відповідно до ст. 21, 22 Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Згідно п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Враховуючи те, що в 2015-2017 роках між [PERSON] та фермерським господарством "Аделаїда" чинного договору оренди не було, суд не знаходить підстав для обовязку відповідача сплатити позивачу орендну плату у вказаний період. Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Посилання позивача на фактичне користування земельною ділянкою фермерським господарством після 2012 року не може бути підставою для стягнення орендної плати, оскільки таке користування містить порушення норм Закону та має інші правові наслідки. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed