Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.05.2006 року, який рішенням Шаргородського районного суду від 09.12.2014 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач з сім'єю не проживає, участі в утриманні та вихованні дітей не приймає, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище. У судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позовні вимоги зменшила, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] зменшені позовні вимоги визнає (а.с.11 12). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.05.2006 року, який рішенням Шаргородського районного суду від 09.12.2014 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3,4), які проживають біля позивача і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 06.10.2017 року (а.с.5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За приписами ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною людиною, займається підприємницькою діяльністю, зобовязаний утримувати власних дітей та спроможний сплатити аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.10.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалюючи таке рішення суд виходить із захисту інтересів дітей та з вимог діючого законодавства. Так, відповідно до статті 7 ЗУ "Про державний бюджет на 2017 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня 2017 року становить 1777 грн. Позивач, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дітей, але при цьому доглядає дітей на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому розмір аліментів в сумі по 1000 гривень на кожну дитину забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання дітьми надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 29.11. [INFO] на матеріальне утримання з боку батька порушено і підлягає судовому захисту. За правилами ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved