Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Берегівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, третя особа на стороні відповідача: ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої на ліквідацію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] про звільнення майна з-під арешту автомобіль Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі JTNBH58E70J004972. В обґрунтування позову вказав, що в листопаді 2017 року працівник поліції м. Берегово повідомив його, що на його транспортний засіб, Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER], накладено арешт згідно постанови ДВС від 06 червня 2016 року. Звернувшись до відділу ДВС, позивачу було надано копію постанови, яка до цього моменту йому не надавалась. При зверненні до ДВС, позивачу стало відомо, що на виконанні в Берегівському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, в безпосередньому провадженні у головного державного виконавця Кіндрат В. М. перебуває виконавче провадження № 51341257 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1132/11, виданого 14.01.2013р. Берегівським районним судом Закарпатської області, про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «Банк Форум» - 398 004,73 гривень. 06.06.2016 року головним державним виконавцем Кіндрат В. М. в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Пунктом першим вказаної постанови арешт на майно боржника накладено на майно боржника в межах суми звернення стягнення. Позивач [PERSON] просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, з підстав наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, подав до суду заперечення, згідно якого позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовлені. Третя особа на стороні відповідача ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої на ліквідацію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що в листопаді 2017 року працівник поліції м. Берегово повідомив мене, позивача, що на транспортний засіб, яким він керував, Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі JTNBH58E70J004972, накладено арешт згідно постанови ДВС від 06.06.2016 року. Звернувшись до відділу ДВС, позивачу було надано копію постанови, яка до цього моменту йому не надавалась. Таким чином, [PERSON] стало відомо, що в межах виконавчого провадження ВП № 51341257 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1132/11, виданого 14.01.2013р., державним виконавцем прийнято рішення і вчинено дії, з якими він не погоджується, зокрема у звязку з наступним. На виконанні в Берегівському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, в безпосередньому провадженні у головного державного виконавця Кіндрат В. М. перебуває виконавче провадження № 51341257 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1132/11, виданого 14.01.2013р. Берегівським районним судом Закарпатської області, про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ «Банк Форум» - 398 004,73 гривень. 06.06.2016 року головним державним виконавцем Кіндрат В. М. в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Пунктом першим вказаної постанови арешт на майно боржника накладено в межах суми звернення стягнення. При оформленні кредитного договору між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON], наслідком якого є рішення суду в справі 297/170/13-ц про стягнення коштів в сумі 398\~004,73 гривень, між сторонами кредитного договору в забезпечення повернення кредиту укладено іпотечний договір, за яким іпотекодавець - [PERSON] передав іпотекодержателю ПАТ «БанкФорум» в іпотеку житловий будинок за адресою м. Берегово, вул. Весела, 9. Згідно звіту про оцінку майна від 04.10.2017 року, вартість предмета іпотеки, - житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями за адресою м. Берегово, вул. Весела, 9, який належить позивачу, складає 2\~502 351 гривень. Таким чином немає необхідності для тримання іншого майна боржника під арештом, адже у постанові державного виконавця від 06.06.2016 року було зазначено про накладення арешту в межах суми стягнення, при цьому арешт накладено як на будинок, так і на автомобіль, а вартість лише самого будинку в декілька разів перевищує суму стягнення. Арешт був накладений автоматично і на автомобіль, що підтверджується витягом про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна (запис «все рухоме майно»), хоча законних підстав на те немає, а накладення заборони порушує права власника та заставодержателя. Крім того, позивачу надана копія постанови про розшук майна боржника від 11.05.2017\~р., якою оголошено в розшук його автомобіль Toyota Corolla, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ч.1\~ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, згідно\~ст. 319 ЦК України. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 589 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про заставу" та вищевказаного укладеного кредитно-заставного договору від 18.04.2008 року, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором неустойкою), необхідні витрати за утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто лише у разі наявності у сукупності двох наступних умов: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. У відповідності до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 № 2654-ХІІ, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження"\~передбачений обов`язок державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 575 ЦК України, закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третьої особі. Правила про окремі види застав встановлюється законом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на даний час, накладення заборони на відчуження майна боржника в частині опису й арешту автомобіля є недоцільним, адже у боржника наявне інше майно, яке є арештованим, та вартість якого є не просто достатньою для погашення заборгованості, а такою, що значно перевищує суму заборгованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved