Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

У липні 2014 року прокурор міста Ірпеня Київської області (далі - Прокурор) звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що проведеною в порядку нагляду у червні 2013 року перевіркою додержання вимог законодавства щодо погашення заборгованості по сплаті до місцевого бюджету відновної вартості зелених насаджень, прокуратурою міста Ірпеня було встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради від 27 листопада 2009 року № 3777-78-V відповідачу [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS]. 03 березня 2010 року рішенням Ірпінської міської ради № 4159-84-V затверджено проект відведення земельної ділянки [PERSON] у власність. На цій земельній ділянці знаходилися зелені насадження, що підтверджується актом від 11 січня 2010 року обстеження зелених насаджень, які підлягають видаленню. Згідно із цим актом на відведеній відповідачу земельній ділянці у задовільному стані знаходилося шість дерев віком 75 років, з яких: чотири сосни діаметром 20-32 см та дві сосни діаметром 20-28 см. Дані зелені насадження, що залишилися на місці будівництва, передавалися [PERSON] на збереження. Відповідно до розрахунку відновна вартість цих зелених насаджень за адресою: [ADDRESS], складає 18129 грн. 29 коп. У п. 11 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року № 1045, встановлено, що відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній або юридичній особі (крім відновної вартості зелених насаджень, посаджених (створених) цією особою), сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи. Державний акт серії ЯЛ № 177584 на право власності на передану у власність земельну ділянку [PERSON] одержала без сплати відновної вартості зелених насаджень, що мала надійти до місцевого бюджету Ірпінської міської ради. Заборгованість по сплаті відновної вартості зелених насаджень до бюджету міста Ірпеня порушує інтереси держави, негативно впливає на повноту та своєчасність формування місцевого бюджету, послаблює економічні основи місцевого самоврядування. Оскільки про заборгованість [PERSON] по сплаті відновної вартості зелених насаджень Прокурору стало відомо в червні 2013 року в ході проведення перевірки, тому позовна давність для звернення до суду з цим позовом не пропущена. Просив стягнути з [PERSON] на користь Ірпінської міської ради Київської області заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень в розмірі 18129 грн. 29 коп. Прокурор Мельниченко О.М. у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов, оскільки заявлені Прокурором вимоги ґрунтуються на вимогах закону та правових позиціях Верховного Суду України. Відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити відновну вартість зелених насаджень до місцевого бюджету. Позовна давність Прокурором не пропущена. Відповідач [PERSON] у суд не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення на позовну заяву, у яких просить у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченнях. Також подала до суду заяву про застосування у даній справі позовної давності, посилаючись на те, що перебіг позовної давності починається з 2010 року, тоді коли Ірпінська міська рада нібито довідалася про порушене право. Органом місцевого самоврядування рішення, яким би її було зобов'язано сплатити відновну вартість зелених насаджень, не приймалося, зобов'язань щодо цієї сплати у неї не виникало. Зелені насадження на переданій їй у власність земельній ділянці не видалялися. Заслухавши пояснення Прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 27 листопада 2009 року рішенням Ірпінської міської ради № 3777-78-V затверджено матеріали вибору земельної ділянки площею 0,1000 га (за рахунок земель запасу міста) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у [ADDRESS] та дозволено відповідачу [PERSON] розробити проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність (а. с. 11). Проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки [PERSON], розроблений Комунальним підприємством "Ірпінське земельно-кадастрове бюро", погоджений відповідно 08 і 23 грудня 2009 року Відділом Держкомзему у місті Ірпінь Київської області та Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області (а. с. 13-16). У висновку № 12/3-2459 Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Київській області від 23 грудня 2009 року визначено, що стягнення відновної вартості земельних насаджень на ділянці забудови проводиться в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1045 від 01 серпня 2006 року, та відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10 квітня 2006 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 27 липня 2006 року за № 880/12754. З акта обстеження зелених насаджень, що підлягають знесенню чи пересаджуванню у зв'язку із забудовою та впорядкуванням земельних площ на території [ADDRESS], складеного 11 січня 2010 року комісією, призначеною виконкомом Ірпінської міської ради, за участю [PERSON] вбачається, що за цією адресою було проведено огляд та встановлено наявність таких зелених насаджень: сосна звичайна 6 шт. віком 75 років, з яких: 4 шт. діаметром 20-32 см і висотою 31 м та 2 шт. діаметром 20-28 см і висотою 30 м, якісний стан - задовільний. Дані зелені насадження залишаються на місці будівництва та передаються на збереження [PERSON] (а. с. 17-18). Згідно із розрахунком, зробленим цього ж дня начальником дільниці зеленого господарства Ірпінського виробничого управління комунального господарства Дишко К.П., сума відновної вартості зазначених зелених насаджень складає 18129 грн. 29 коп. (а. с. 19). 03 березня 2010 року рішенням Ірпінської міської ради № 4159-84-V затверджено проект відведення земельної ділянки та передано безкоштовно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] (а. с. 21). 14 травня 2010 року на підставі цього рішення відповідач [PERSON] одержала державний акт серії ЯЛ № 177584 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а. с. 22-23). За змістом положень ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У ч. 3 ст. 373 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї земельної ділянки, а також на багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Відповідно до ч. 2 ст. 28 цього ж Закону охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об'єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об'єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. За змістом ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. У п. п. 5, 11 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року № 1045, встановлено, що відновна вартість зелених насаджень, що належать до комунальної власності, сплачується до відповідного місцевого бюджету. Відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній або юридичній особі (крім відновної вартості зелених насаджень, посаджених (створених) цією особою), сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи. Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про те, що у разі набуття громадянином права власності на земельну ділянку обов'язок сплати до місцевого бюджету відновної вартості багаторічних зелених насаджень, що розташовані на ній, виникає з самого лише факту переходу до громадянина права власності на земельну ділянку з розташованими на ній зеленими насадженнями, та не пов'язується з їх фактичним видаленням (правові позиції Верховного Суду України, висловлені ним у постановах від 03 квітня 2013 року № 6-24цс13 та від 12 червня 2013 року № 6-44цс13). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], отримавши безоплатно у власність в [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, відновну вартість зелених насаджень, розташованих на цій земельній ділянці, у сумі 18129 грн. 29 коп. до місцевого бюджету Ірпінської міської ради Київської області не сплатила. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Прокурора в інтересах держави ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, оскільки з моменту одержання [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку у неї виник обов'язок сплатити відновну вартість зелених насаджень, розташованих на переданій їй безкоштовно у власність земельній ділянці. Доводи [PERSON] про те, що органом місцевого самоврядування рішення, яким би її було зобов'язано провести оплату відновної вартості зелених насаджень, не приймалося, тому зобов'язань щодо проведення такої оплати не виникло, зелені насадження на переданій їй у власність земельній ділянці не видалялися, висновків суду не спростовують. Сплата вартості зелених насаджень з їх фактичним видаленням не пов'язується. Безпідставними є також і посилання відповідача [PERSON] на пропущення Прокурором позовної давності. Згідно із ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У судовому засіданні встановлено, що про порушення відповідачем [PERSON] вимог п. п. 5, 11 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року № 1045, та наявність у неї заборгованості по сплаті відновної вартості зелених насаджень, розташованих на переданій їй безкоштовно у власність земельній ділянці, Прокурору стало відомо у червні 2013 року під час проведення прокуратурою відповідної перевірки. Враховуючи викладене, суд вважає, що строк звернення до суду з позовом в інтересах держави Прокурором не пропущений. Підстав для застосування положень ч. 4 ст. 267 ЦК України - наслідків спливу позовної давності судом теж не вбачається. За змістом п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень від сплати судового збору звільняються. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи ставки судового збору, визначені ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved