Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Державний ощадний банк України» 23.10.2018 звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно повідомлення приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Рихальської О.В. від 07 травня 2018 року №133/02-14, останньою одержано претензію кредитора ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Державний ощадний банк України» до спадкоємців [PERSON] , померлого [INFO] , яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №02 від 13.04.2018. Позивач подає до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] як спадкоємця померлого [PERSON] боргу. Позивач зазначає, що 29.03.2017 між позивачем та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №2903201716, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 100 тис. грн. на споживчі цілі під 22,5% річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 28 березня 2022 року. Відповідно до п. 3.3.3 Кредитного договору [PERSON] зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1666 грн. 67 коп. в місяць та сплачувати позивачу проценти за користування кредитом, нарахованим банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісяця до 25 числа місяця, наступного за звітним, шляхом внесення коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної договором. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів позичальник зобов`язався здійснити не пізніше дати остаточного повернення кредиту. Позивач вказує, що [INFO] [PERSON] помер, а зобов`язання щодо повернення кредиту станом на день його смерті виконано не було, внаслідок чого існує заборгованість по основному боргу в розмірі 69999 грн. 95 коп. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яку за інформацією наявною у позивача прийняв [PERSON] шляхом подання 29 січня 2018 року до приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Рихальської Олени Вікторівни заяви про прийняття спадщини. Станом на час відкриття спадщини спадкодавцеві [PERSON] належало нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., під номером [ADDRESS] . Позивач зазначає, що 29.03.2018 він звернувся до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою №112.20-12/29593/2018-14, в якій просив передати претензію з вимогою від усіх спадкоємців, які прийняли спадщину від спадкоємця [PERSON] , погасити заборгованість за договором про іпотечний кредит №29032017/16 від 29.03.2017 в розмірі 79999 грн. 97 коп. Однак, відповідач вимоги позивача щодо погашення заборгованості померлого позичальника не виконав, у зв`язку з чим банк змушений звернутися до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 69999 грн. 95 коп. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 550, 625, 1054 , 1281, 1282 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, яка ухвалою суду прийнята судом 22.03.2019, позивач просив стягнути з відповідача на його користь в межах вартості спадкового майна після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заборгованість за кредитним договором в сумі 69999 грн. 95 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. Ухвалою суду від 26.10.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. 26.10.2018 за клопотанням позивача судом постановлено ухвалу про витребування у приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Рихальської Олени Вікторівни належним чином завіреної копії спадкової справи №01/2018, зареєстрованої в спадковому реєстрі №61925482, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на виконання якої 13.11.2018 до суду надійшов витребуваний доказ. Також цією ухвалою у Центрі надання адміністративних послуг м. Южноукраїнськ витребувано інформацію щодо кола осіб, що були зареєстровані та постійно проживали з [PERSON] на дату його смерті, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] , на виконання якої 12.11.2018 до суду надійшов витребуваний доказ. Представник відповідача [PERSON] 18.03.2019 подала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідач належним чином виконує умови кредитного договору, який було укладено зі спадкодавцем [PERSON] та періодично сплачує заборгованість частинами, що підтверджується відповідними квитанціями з 29.01.2018 по 21.12.2018 (а.с. 159-162 т. 1). Позивач 05.03.2019 подав до суду відповідь на заперечення, в якому зазначив, що відповідач отримавши претензію позивача про повернення заборгованості, що залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] , щомісячно повертав заборгованість в розмірі 1666 грн. 67 коп., проте не повернув заборгованість у повному обсязі, тоді як згідно ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, вартість успадкованої відповідачем квартири становить 583500 грн. Відповідач не виявив бажання укласти з позивачем відповідний договір з метою переходу до нього зобов`язання за кредитним договором, який було укладено зі спадкодавцем, а лише вказує на те, що зобов`язується здійснити погашення кредиту не пізніше 28.03.2022. Вважає, що добровільна сплата відповідачем коштів з метою погашення заборгованості за договором, може впливати лише на розмір позовних вимог в бік їх зменшення. А тому, з урахуванням наданих відповідачем квитанцій, сума заборгованості становить 66650 грн. 28 коп. (а.с. 180-183 т. 1). Разом з відповіддю на заперечення позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 66650 грн. 28 коп. та яка прийнята судом ухвалою суду від 22.03.2019 (а.с. 184 т. 1). Представник відповідача Задорожнюк О.Б. 18.03.2019 подала до суду заперечення відповідача, в якому він вказує на те, що належним чином виконує зобов`язання перед банком згідно умов кредитного договору, продовжує погашати заборгованість, що залишилась після смерті [PERSON] , а тому немає підстав для повернення всієї суми кредиту. Крім того, при зменшенні позовних вимог, позивачем не враховано повернення заборгованості в розмірі 1666 грн. 67 коп. згідно квитанції від 25.01.2019 №4 та в такому ж розмірі згідно квитанції від 22.02.2019 №14. Просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 190-196 т. 1). Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 61650 грн. 28 коп. Вказує про те, що заборгованість перед позивачем у відповідача станом на 31.07.2019 становить 51650 грн. 28 коп., на підтвердження чого, надав розрахунок боргу (а.с. 2-7 т. 2). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги визнав в розмірі 51650 грн. 28 коп. з врахуванням квитанцій про погашення заборгованості №54 від 02.05.2019 та №13 від 27.06.2019, копії яких додав до заяви. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи зі слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 29 березня 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №29032017/16, складовими та невід`ємними частинами якого є Додаток №1 "Таблиця визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 29.03.2017", Додаток №2 "Вид та предмет супутніх послуг та обґрунтування їх вартості", Додаток №3 "Витяг з Тарифів за послуги установ АТ "Ощадбанк", Додаток №4 "Перелік рахунків позичальника", згідно яких [PERSON] отримав кредит в розмірі 100 тис. грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,5% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 60 місяців з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 28.03.2022. Боржник зобов`язався повертати кредит щомісячно до 25-ого числа місяця, слідуючого за звітним в розмірі по 1666 грн. 67 коп. та сплачувати проценти за користування кредитом, нараховані банком на залишок основної суми боргу за кредитом (а.с. 8-23 т. 1). [INFO] [PERSON] помер в м. Южноукраїнськ Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.01.2018 Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 44 т. 1). Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 17.05.2013, копії договору купівлі-продажу від 29.11.2013 та копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №4663559 від 10.06.2013 та №13720286 від 29.11.2013, [PERSON] на день смерті належала квартира [ADDRESS] (а.с. 48-52 т. 1). Як вбачається з довідки, виданої 06.11.2018 Центром надання адміністративних послуг м. Южноукраїнська Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, станом на 12.01.2018 в квартирі [ADDRESS] , був зареєстрований лише [PERSON] (а.с. 80 т. 1). Після смерті [PERSON] позивачем на адресу Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області 29.03.2018 направлено претензію до спадкоємців, які прийняли спадщину на суму боргу за договором про іпотечний кредит №29032017/16, яка станом на 14.03.2018 склала 79999 грн. 97 коп. (а.с. 39-40 т. 1). Згідно наданої приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Рихальською О.В. копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса 29.01.2018 звернувся відповідач, будь-які інші особи до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались, інших спадкоємців немає, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 83-145 т. 1). Відповідно наданих відповідачем з відзивом копій квитанцій, останнім на рахунок позивача після смерті [PERSON] для погашення боргу за договором про іпотечний кредит №29032017/16 перераховувались кошти, а саме: відповідно копії квитанції №41510314 від 29.01.2018 ним перераховано 5559 грн. 69 коп., відповідно копії квитанції №22 від 14.03.2018 - 1666 грн. 67 коп., відповідно копії квитанції №2 від 04.04.2018 - 1666 грн. 67 коп., відповідно копії квитанції №1 від 23.05.2018 - 1666 грн. 67 коп., відповідно копії квитанції №5 від 25.06.2018 - 1666 грн. 67 коп., відповідно копії квитанції №11 від 13.07.2018 - 1666 грн. 67 коп., відповідно копії квитанції №15 від 23.08.2018 - 1666 грн. 67 коп., відповідно копії квитанції №21 від 24.09.2018 - 1666 грн. 67 коп., відповідно копії квитанції №47 від 26.10.2018 - 1683 грн., відповідно копії квитанції №2 від 14.11.2018 - 1666 грн. 67 коп., відповідно копії квитанції №36 від 21.12.2018 - 1666 грн. 67 коп. Тобто відповідачем було перераховано коштів на загальну суму 18909 грн. 38 коп. (а.с. 166-172 т. 1). Зменшуючи позовні вимоги позивач підтвердив факт погашення відповідачем боргу за договором про іпотечний кредит №29032017/16 згідно квитанцій від 29.01.2018, від 14.03.2018, від 04.04.2018, від 23.05.2018, від 25.06.2018, від 13.07.2018, 23.08.2018, від 24.09.2018, від 26.10.2018 та від 14.11.2018, а також вказав про наявність боргу станом на 11.01.2019 в сумі 66650 грн. 28 коп., на підтвердження чого, надав новий розрахунок суми заборгованості (а.с. 180-185 т. 1). Крім того, відповідачем разом з запереченням надано ще дві копії квитанцій про сплату коштів на рахунок позивача після смерті [PERSON] для погашення боргу за договором про іпотечний кредит №29032017/16, а саме: копію квитанції №4 від 25.01.2019 про сплату коштів на суму 1666 грн. 67 коп. та копію квитанції №14 від 22.02.2019 про сплату коштів на суму 1666 грн. 67 коп. Тобто відповідачем було перераховано коштів на загальну суму 3333 грн. 34 коп. (а.с. 196-197 т. 1). Також відповідачем під час розгляду справи 15.07.2019 надано ще дві копії квитанцій про сплату коштів на рахунок позивача після смерті [PERSON] для погашення боргу за договором про іпотечний кредит №29032017/16, а саме: копію квитанції №54 від 02.05.2019 про сплату коштів на суму 10000 грн. та копію квитанції №13 від 27.06.2019 про сплату коштів на суму 5000 грн. Тобто відповідачем було перераховано коштів на загальну суму 15000 грн. (а.с. 230-231 т. 1). Зменшуючи позовні вимоги позивач підтвердив факт погашення відповідачем боргу за договором про іпотечний кредит №29032017/16 згідно квитанцій 02.05.2019 та від 27.06.2019. Надав копії платіжних доручень про повернення позивачем відповідачу коштів сплачених на погашення боргу для уточнення реквізитів, а саме: копію платіжного доручення №4930544815 від 22.12.2018 про повернення 1666 грн. 67 коп., копію платіжного доручення №2235058815 від 30.01.2019 про повернення 1666 грн. 67 коп. та копію платіжного доручення №3701535915 від 25.02.2019 про повернення 1666 грн. 67 коп. Також позивач вказав про наявність боргу станом на 31.07.2019 в сумі 51650 грн. 28 коп., на підтвердження чого, надав новий розрахунок суми заборгованості (а.с. 4-7 т. 2). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За норами ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що відповідач після смерті [PERSON] , якому на день смерті праві власності належала квартира, подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, тобто фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Позивач дотримуючись порядку, визначеного ст. 1281 ЦК України звернувся з претензією до відповідача як до спадкоємця про погашення боргу за кредитним договором, яким був укладений зі спадкодавцем, однак відповідач борг одноразовим платежем не задовольнив вимоги позивача, а тому з відповідача має бути стягнуто борг за кредитним договором. Визначаючи розмір боргу, який підлягає стягненню, суд враховуючи надані сторонами платіжні документи, наданий позивачем останній розрахунок заборгованості та факт визнання відповідачем наявності заборгованості в сумі 51650 грн. 28 коп., приходить до висновку, що під час розгляду справи розмір заборгованості перед позивачем зменшився, у зв`язку з частковою сплатою відповідачем боргу, а тому стягненню підлягають кошти в сумі 51650 грн. 28 коп. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Як вбачається з наданого меморіального ордеру №4120961615 від 20.09.2018 (а.с. 1), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1762 грн., що підлягає відшкодуванню відповідачем, при цьому враховується, що частину позовних вимог відповідач задовольнив після пред`явлення позову до суду. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 51650 грн. 28 коп. заборгованості за кредитним договором та судового збору в сумі 1762 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" станом на 01.01.2018. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial