Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

03 січня 2018 року між позивачем [PERSON] як замовником та відповідачем Торгівельно-будівельна група «КомфортСтройСервіс» в особі ФОП [PERSON] як виконавцем, був укладений договір №19 про надання ремонтно-будівельних послуг, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання провести будівельні роботи з штукатурки димоходу, штукатурки стін, установки рабиці (висота 2м, довжина 10м) (далі - Договір). Згідно із п. 1.2 вказаного договору, роботи повинні бути виконані до 06 січня 2018 року. Загальна вартість робіт (послуг) становить 1200 грн. Замовник вносить виконавцю попередню оплату в розмірі 600 грн., про що свідчить квитанція про отримання грошових коштів (п. 2.1; п. 2.2 Договору). Відповідно до п. 3.1 Договору, виконавець зобов'язаний приступити до виконання робіт не пізніше 10 банківських днів з дня внесення замовником передоплати за наявності необхідних матеріалів та передати результат виконання робіт (послуг) замовнику не пізніше жорсткого строку даного Договору. Згідно із п. 6.2 Договору, зобов'язання по цьому договору припиняються із спливом жорсткого строку договору, який становить 365 днів дня його підписання. За порушення строку виконання робіт (послуг) вказаних в Договорі, виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі 0,1 % від загальної суми цього договору та пеню із розрахунку 0,01% від загальної суми договору за кожен день прострочення (п. 5.2 Договору) (а.с. 5, 5 з.б.). Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 3 січня 2018 року, ФОП [PERSON] на підставі договору про надання послуг № 19 отримав від позивача [PERSON] 600 грн. (а.с. 6). Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №1м від 03 січня 2018 року, ФОП [PERSON] на підставі договору про надання послуг №19 отримав від позивача [PERSON] 530 грн на закупку матеріалів (а.с.6). Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та детальної інформації про фізичну особу, відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності: інші види роздрібної торгівлі поза магазинами (основний) та будівництво житлових і нежитлових будівель. Дані про перебування в процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства - відсутні (а.с.12-14). До теперішнього часу відповідач взяті за договором зобов'язання не виконав, до виконання робіт не приступив передоплату не повернув. За змістом статей 15,16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст. 626 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України , договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписами статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із статтею 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно із ст. 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем, був укладений договір виконання ремонтно-будівельних послуг №19, згідно із яким, Торгівельно-будівельна група «КомфортСтройСервіс» в особі [PERSON], як виконавець, взяв на себе зобов'язання провести роботи (послуги) з штукатурки димоходу, штукатурки стін, установки рабиці (висота 2м, довжина 10м) не пізніше 06 січня 2018 року, та передати результат виконання робіт (послуг) замовнику, а замовник зобов'язався внести виконавцю попередню оплату в розмірі 600,00 грн. та прийняти результат виконаних робіт. Також позивач внесла 530 грн. на закупку матеріалів, необхідних для виконання робіт. Всього за договором позивачем сплачено відповідачу 1130 грн. Таким чином, виниклі між сторонами правовідносини, регулюються нормами побутового підряду, а також Законом України «Про захист прав споживачів». Статтею 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Крім того, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків (частина четверта статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів"). Отже, право замовника на розірвання договору чи відмову від нього в цілому передбачено чинним законодавством. Згідно із ч. 6 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Аналіз встановлених у судовому засіданні обставин та норм діючого законодавства дозволяє суду дійти висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір підряду, який в порушення умов договору та діючого законодавства відповідачем не виконаний, у зв'язку із чим, позовні вимоги [PERSON] про розірвання вказаного договору та стягнення з відповідача на її користь суми попередньої оплати та коштів, переданих на закупку матеріалів за договором в розмірі 1130 грн. підлягають задоволенню. Статтею 549 ЦК України встановлено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З огляду на викладене, з урахуванням наведених норм закону, суд приходить до висновку, що позивач також має право на одержання від відповідача неустойки (пені) в розмірі 8068,20 (в межах заявлених позовних вимог). Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Про задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової ) шкоди. Стаття 4 Закону України «Про захист прав споживачів» регулює права та обов'язки споживача та передбачає, що позивачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції ) до закону. Закон України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції» від 19.05.2011 року визначає поняття шкоди як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкту права власності за винятком самої продукції що має дефект. Оскільки, визначені у цьому Законі обставини судом встановлені не були, правові підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів, позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial