Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим в ході судового розгляду, до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. На обґрунтування вимог зазначив, що з 1 лютого 2010 року по 9 жовтня 2015 року він перебував у трудових відносинах з ПАТ «ШУ «Покровське». 9 жовтня 2015 року на підставі ст. 38 КЗпП України його було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. При звільненні з роботи підприємство в порушення вимог ст.116 КЗпП України не провело з ним остаточного розрахунку, а саме залишилась невиплаченою одноразова допомога у розмірі трьох середніх заробітних плат, яка передбачена Колективним договором, тому в день звільнення він звернувся до відповідача з письмовою заявою про здійснення з ним цього розрахунку. 06.11.2015року на його адресу надійшла письмова відповідь відповідача про те, що одноразова допомога, передбачена Колективним договором, йому буде сплачено в строк, передбачений цим Договором. Вважаючи, що це суперечить положенням ст.116 КЗпП і тягне за собою відповідальність, передбачену ст.117 цього Кодексу, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахункових грошових сум за період з 10.10.2015 року по 18.02.2016року в розмірі 36439,08грн., виходячи с середньоденного заробітку 418,84грн. за 87 днів прострочення виплати. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявився, надавши повноваження на представництво його інтересів представнику [PERSON], який підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] проти задоволення вимог заперечувала, і зазначаючи на те, що положення ст.ст.116,117 КЗпП на спірні правовідносини не розповсюджуються, так як одноразова допомога при звільненні у звязку з виходом на пенсію є соціальною гарантією, а не оплатою праці, в задоволенні вимог позивача просила відмовити. Вислухавши позиції сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1 лютого 2010 року до 9 жовтня 2015 року перебував в трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», працюючи машиністом гірничовиймальних машин. Наказом № 1285 ку від 19.10.2015 року був звільнений з роботи з 09.10.2015 року на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, що підтверджується копією його трудової книжки (арк.спр.5-6). За умовами п.8.2 Розділу 8 «Розвиток соціальної сфери підприємства, соціально-трудові пільги, гарантії, компенсації» колективного договору ІІАТ "Шахтоуправління "Покровське", що діяв на час звільнення позивача, працівнику, який має право на пенсію за віком при першому його звільненні з підприємства за власним бажанням в випадку, якщо заява про звільнення мотивована виходом на пенсію (ч.1 ст.38 КЗпП України) здійснюється виплата одноразової допомоги, розмір якої залежить від стажу роботи і середнього заробітку, яка сплачується протягом чотирьох місяців після звільнення працівника. Судом встановлено, що позивач з огляду на стаж роботи в галузі має право на отримання одноразової допомоги у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат. Згідно довідки відповідача, розмір одноразової допомоги, на яку претендує позивач, складає 26386,92грн. Станом на час розгляду справи вказана сума позивачу не виплачена, вимог про її стягнення в судовому порядку позивачем не заявлено. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, підставами для відповідальності вказаною нормою закону визначені факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та його вина. Згідно ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - не менше двомісячного середнього заробітку; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 39 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним трудовим договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Так як позивач звільнений з роботи у звязку з виходом на пенсію за віком на підставі ст.38 КЗпП, то виплата одноразової допомоги йому здійснюється не на підставі ст.ст.44,47 КЗпП у строк, встановлений ст.116 цього Кодексу, а на підставі п.8.2 розділу 8 Колективного Договору ІІАТ "Шахтоуправління "Покровське", оскільки ця виплата не є вихідною допомогою в розумінні ст.44 КЗпП і, крім того, її виплата у день остаточного розрахунку при звільненні умовами Колективного договору не передбачена. До того ж, відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України та ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати, яка складається з основної заробітної плати - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), додаткової - винагороди за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій, та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумки роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до пп.3.6 Інструкції з статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України №5 від 13.01.2004 року, одноразова допомога працівникам, які виходять на пенсію, згідно з діючим законодавством та колективними договорами відноситься до інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, і у відповідності до Галузевої угоди та колективних договорів є додатковою гарантією. Таким чином, положення ст.ст.116,117 КЗпП на спірні правовідносини не розповсюджуються, з огляду на що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.ст.44, 94, 116, 117, КЗпП України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: dismissed