Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом зазначивши, що 30.09.2014 року о 08:30 год. [PERSON], керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ д\\н 9024 ХО в м. Нова Каховка по вул. Першотравнева, та перед початком руху, виїжджаючи з прилеглої території, не впевнився в безпеці для інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення з мопедом марки Сузукі д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Новокаховського міського суду від 27.10.2014 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У звязку з настанням вказаної страхової події, оскільки на дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МСТБУ 02.03.2015 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 38101,25 грн. відповідно до звіту № 158/11/2014 про оцінку транспортного засобу. З урахуванням викладеного, представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу 38101,25 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1572,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору, посилаючись на здійснення виплат відшкодування потерпілій особі (наказ МТСБУ № 997 від 24.02.2015 р., платіжне доручення № 1/24529 від 26.02.2015 р.). Представник позивача у судове засідання не зявилась, в адресованій суду заяві просила справу розглядати у свою відсутність та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не зявилась, в адресованій суду заяві просила справу розглядати у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Ухвалою суду від 09.11.2017 р. у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог власника мопеда марки Сузукі д/н [NUMBER] [PERSON], який в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином завчасно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 27.10.2014 року, [PERSON] притягнуто то до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з якої вбачається, що він, 30.09.2014 року о 08:30 год., керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ-968 Н д\\н 9024 ХО в м. Нова Каховка по вул. Першотравнева, та перед початком руху, виїжджаючи з прилеглої території, не впевнився в безпеці для інших учасників дорожнього руху, допустив зіткнення з мопедом марки Сузукі д/н [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. (а.с. 5). На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно Звіту ФОП [PERSON] № 158/11/2014 від 20.11.2014 року про оцінку матеріального збитку, заподіяного власнику мопеда Сузукі автомобілем [NUMBER] станом на 20.11.2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 38101,25 грн. (а.с. 10-21). 24.12.2014 року власник пошкодженого мопеду [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування, у звязку з чим, 02.03.2015 року згідно наказу №997 від 24.02.2015 року, МТСБУ сплачено на рахунок [PERSON] 38101,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.02.2015 року №1/24529. (а.с. 3,6,7). Моторним (транспортним) страховим бюро України 25.02.2015 року на адресу [PERSON] направлявся лист з вимогою компенсувати завдані збитки, відповідно до ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", проте до теперішнього часу відповідачем в добровільному порядку завдана шкода не відшкодована. (а.с. 31) Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно пп 33.1.2 ст. 33, пп "г" п 38.1.1 ст. 38 Закону у разі настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до пп "г" п 38.1.1 ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умову підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. В пункті 11 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз'яснено, що з винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди. Регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що у позивача виникло право регресної вимоги до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. Визначаючи суму понесених витрат позивачем, судом за клопотанням представника відповідача ухвалою від 21.02.2017 призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу. Згідно висновку експерта № Вс-20 від 25.08.2017, вартість матеріальної шкоди, завданої з технічної точки зору володільцю мотоциклу «Сузукі», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження 03.09.2017 при ДТП, визначена ринковою вартістю на час пошкоджень та складає 34569,32 грн. Експертом встановлено про економічну недоцільність ремонту мотоциклу «Сузукі», оскільки, ринкова вартість мотоциклу менша вартості його відновлювального ремонту. (а.с. 125-131, 132-141). Крім того, згідно Звіту ФОП [PERSON] № 159/11/2014 від 20.11.2014 року про оцінку матеріального збитку власнику мопеда Сузукі автомобілем [NUMBER] станом на 20.11.2014 року, ринкова (утилізаційна) вартість мопеда Сузукі реєстраційний номер [NUMBER] у пошкодженому стані становить 6578, 75 грн. (а.с. 30). Згідно ст. ст. 30.1., 30.2. Закону в редакції, існуючої на час виникнення спірних правовідносин, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, оскільки відповідно до висновку експерта № Вс-20 від 25.08.2017 ремонт транспортного засобу Сузукі реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП визнано економічно необґрунтованим, тому в силу Закону зазначений транспортний засіб слід визнати фізично знищеним, і власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що становить 27990 грн. 57 коп.: 34569,32 грн. (ринкова вартість мопеда «Сузукі» до ДТП відповідно до висновку експерта № Вс-20 від 25.08.2017) 6578,75 грн. (ринкова (утилізаційна) вартість мопеда Сузукі у пошкодженому стані після ДТП відповідно до Звіту ФОП [PERSON] № 159/11/2014 від 20.11.2014 року) = 27990,57 грн. У зв'язку з чим, суд вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в порядку регресу, оскільки вона є обґрунтованою, і в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. Суд не бере до уваги Звіт ФОП [PERSON] № 158/11/2014 від 20.11.2014 року в частині оцінки вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу- мопеду Сузукі, яка складає 38101,25 грн., виходячи з наступного. Так, результати досліджень, які виконуються за дорученням органів нотаріату, митниці, а також на прохання підприємств, установ, організацій і громадян, викладаються в письмових висновках спеціалістів, згідно із пунктами 3, 42 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз. На відміну від висновку експерта, який має статус процесуальної дії (тобто судова експертиза проводиться на підставі передбаченого законом процесуального документа), висновок спеціаліста не є процесуальним документом і носить консультаційний (інформаційний) характер, крім того, спеціаліст при наданні висновку не попереджається про кримінальну відповідальність. Відповідно до п. 3.4 вказаної Інструкції експертиза за фотознімками може бути проведена у виняткових випадках, коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові і по фотознімкам, які додані до матеріалів справи у встановленому законом порядку. Пунктом 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна від 24.07.2009 року та зареєстрованої 04 серпня 2009 року за № 724/16740 далі - Методика) передбачено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Пунктом 8.5. зазначеної Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. Так, на підставі ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2017 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу (а.с.75), та за клопотанням експерта ухвалою суду від 06 квітня 2017 року було зобов'язано МТСБУ надати додаткові матеріали для проведення експертизи, які були представлені позивачем та направлені експерту для дослідження (а.с.89, 94-118). Таким чином висновок експерта № Вс-20 від 25 серпня 2017 року, складено судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію у даній галузі знань, згідно з вимогами Методики, узгоджується з іншими письмовими доказами у справі і при проведенні судової експертизи судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправильного висновку, а тому даний письмовий доказ є належним і допустимим в розумінні норм чинного законодавства на підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу. Крім того, позивачем заявлено вимогу щодо відшкодування понесених витрат на оплату послуг аварійного комісара у розмірі 1572,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. На підтвердження цих обставин надано копію акту виконаних робіт № 9766 від 12.02.2015 року та копію платіжного доручення №9652 від 19.02.2015 року (а.с. 8,9). Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, повязана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоровя чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. Згідно ст.. 22 пп. 22.1. при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП. Ст. 34 Закону встановлено, що страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобовязаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не зявився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Таким чином, виходячи із вказаних положень Закону, оскільки надання правової допомоги не входить до кола шкоди, яка підлягає страховому відшкодуванню в розумінні ст. 28 Закону, із заяви [PERSON] від 24.12.2014 р. не вбачається про обрання ним аварійного комісара самостійно та пропозиції відшкодування у звязку з цим понесених витрат, позовні вимоги в частині відшкодування витрат позивача за надання послуг аварійним комісаром та правової допомоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 972,18 грн. пропорційна розміру задоволених вимог.

Outcome: partial