Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Лещенко С.О., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 59624 грн. 73 коп., 3% річних у розмірі 1078 грн. 39 коп., інфляційні витрати у розмірі 2254 грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач зареєстрований в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] з єдиною централізованою системою опалення та є споживачем послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідача за період з 01 жовтня 2011 року по 31 серпня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 59624 грн. 73 коп., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1078 грн. 39 коп., інфляційні витрати у розмірі 2254 грн. 12 коп. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від суду від 13 жовтня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву. 09 листопада 2021 року від відповідача по справі через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не надав доказів того, що відповідач є споживачем наданих КП «Харківські теплові мережі» послуг, при цьому вказав, що довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, в якій містяться відомості про реєстрацію відповідача не має законної сили. Крім того зазначив, що позивач порушив вимоги ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки звернувся до суду з порушенням строків позовної давності. 16 листопада 2021 року представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Лещенко С.О. через канцелярію суду подав відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідач по справі не укладав договору з КП «Харківські теплові мережі» про надання житлово-комунальних послуг, проте це не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг, оскільки на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та від відповідача на вказаний особовий рахунок надходили кошти за оплату послуг з централізованого опалення, зокрема за квітень 2019 року, що підтверджує факт того, що відповідачем є споживачем послуг наданих КП «Харківські теплові мережі». 23\~листопада 2021\~року від\~відповідача через\~канцелярію суду\~надійшли заперечення\~на відзив КП «Харківські теплові мережі», в яких відповідач посилається на те, що заявлені позивачем вимоги жодним чином не обґрунтовані, а викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, оскільки позивач не надав доказів того, хто володіє житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та відповідно повинен сплачувати кошти за надані КП «Харківські теплові мережі» послуги. 08 грудня 2021 року представником позивача надано до суду додаткові розрахункові відомості. Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Лещенко С.О. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , отже є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. За вказаною адресою: [ADDRESS] відкрито обліковий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно з наданих позивачем доказів, заборгованість відповідача за вказані вище послуги за період з 01 жовтня 2011 року по 31 серпня 2021 року складає 59624 грн. 73 коп., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1078 грн. 39 коп., інфляційні витрати у розмірі 2254 грн. 12 коп. Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 5\~Закону України\~«Про житлово\~комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Положеннями ч.1 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Приписами ст. 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 87 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Матеріалами справи підтверджено, що КП «Харківські теплові мережі» надавало зазначені вище послуги у квартиру [ADDRESS] , в якій зареєстрованим значиться відповідач [PERSON] , отже він є споживачем комунальних послуг за вказаною адресою, їх одержував і не відмовився від них у встановленому законом порядку, тому у нього виник обов`язок сплатити ці послуги. Заперечення відповідача з приводу того, що позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження споживання відповідачем послуг наданих КП «Харківські теплові мережі» є необґрунтованими та спростовуються відомостями з Реєстру територіальної громади міста Харкова, з яких вбачається, що станом на 01 жовтня 2018 року [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , а також суд приймає до уваги той факт, що обліковий рахунок відкрито саме на ім`я [PERSON] . Разом з тим, доказів які б спростовували зазначене, відповідачем не надано. Суд зазначає, що інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади міста Харкова містить офіційні відомості про осіб, зареєстрованих за певною адресою, є належним доказом зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання особи, оскільки при надходженні позовної заяви надається на запит суду, тому у суду відсутні підстави для неприйняття до уваги відомостей, які містять у зазначеній довідці. Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог відповідача стосовно застосування строків позовної давності до вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи, що позовна заява подана до суду 12 жовтня 2021 року та беручи до уваги, що позивачем без поважних причин пропущений строк позовної давності, тому позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, з урахуванням строків позовної давності у відповідача є заборгованість за період з 01 жовтня 2018 по 31 серпня 2021 року у розмірі 25569 грн. 08 коп. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2018 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності. На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував обов`язок щодо повної та своєчасної оплати послуг з централізованого опалення, у зв`язку з чим у останніх виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Суд приходить до висновку, що стороною позивача підтверджено неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо сплати коштів за отримані послуги з централізованого опалення, тому вважає позовні вимоги обґрунтованими. Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється, вчасно не проводить оплату послуг, якими користується. Вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачем на теперішній час не погашена. Крім того, відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України здійснено індексацію боргу, нараховані 3% річних у розмірі 1078 грн. 39 коп. та інфляційні витрати у сумі 2254 грн. 12 коп. За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за опалення і гарячу воду з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 28901 грн. 59 коп. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2270,00 грн., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч.1 ст.141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі в сумі 1042 грн. 16 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial