Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+28429237 від 03.06.2013року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а такж Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу , що укладений на підставі статей 633,634 Цивільного кодексу України. Відповідач згідно умов Договору отримав від ПАТ КБ "Приватбанк" у платне користування автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia NS16, рік випуску: 2012, тип ТЗ: седан /лифтбек, № кузова/шасі: XWB3L32EDCA231369, реєстраційний номер : АА0617ОА та зобов"язався сплачувати щомісячні платежі, пов"язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належитть на праві власності ПАТ КБ "Приватбанк". П.3 ч.2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов"язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події Дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомлені про дефолт , окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повнмоу обсязі усіх інших грошових зобов"язань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою , вказаною у повідомлені про дефолт. У порушення ззначених норм закону та умов договору зобов"язання належним чином не виконанні. Наслідки неналежного виконання фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Відповідно до умов договору станом на 25.01.2016р заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "Приватбанк" за фактичний строк користування предметом лізингу складає 96530,69грн, а саме : 57 237,13грн - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу; 14 426,76грн - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 3391,82грн - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 14724,98грн - заборгованість з пені; 6750,00грн заборгованість за страховою винагородою. Просять стягнути з відповідача заборгованість в сумі 96 530,69грн, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Пояснила, що відповідач приєднався до Умов та правил надання фінансового лізингу, отримав на умовах лізингу автомобіль і зобов"язаний був сплачувати щомісячно 2099,14грн, куди входить відшкодування вартості автомобіля, винагорода за користування предметом лізингу, винагорода за проведення щомісячного мониторингу, страхова винагорода. Відповідач припинив сплачувати платежі за договором з липня 2014року. Останній платіж відбувся 17.06.2014року. Автомобіль не повернув. З того часу йому нараховується пеня згідно п. 2.8.4.9 Правил надання фінасового лізингу. Просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. За вимогами ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). За вимогами ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. За п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець зобов'язаний: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний: своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 03 червня 2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (лізингодавець) та [PERSON] (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізінгу № KТ00А+28429237, за умовами якого лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг автомобіль згідно спеціфікації , а саме марки Daewoo, модель: Nexia NS16, рік випуску: 2012, тип ТЗ: седан /лифтбек, № кузова/шасі: XWB3L32EDCA231369, реєстраційний номер : АА0617ОА, для особистого використання. Строк лізингу 60 місяців з моменту підписання додатку 2 (графік лізингових платежів). Щомісячні платежі в розмірі 2099,14грн включають в себе платіж відшкодування частини вартості предмету лізингу, винагорода за користування предметом лізингу , винагорода за проведення щомісячного моніторінгу предмету лізингу, відшкодування витрат, пов"язаних зі страхуванням предмету лізингу. Період сплати з 24 по 28 число кожного місяця. (а.с.9-10). Відповідно до п. 2.8.4.6.2 Умов та правил надання банківських послуг, лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю: платежі по відшкодуванню вартості предмету лізингу відповідно до Графіку та ст.1.1.3, 1.1.4 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг; винагороду за надання в користування предметом лізингу згідно графіку і статтям 1.1.3,.1.1.4,.1.1.6 заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг; винагороду за здійснення щомісячного моніторингу предмету лізингу згідно графіку та статтям 1.1.3,.1.1.4 заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг; платежі по відшкодування витрат, пов"язаних зі страхуванням Предмету лізингу за весь період страхування предмету лізингу відповідно до ст. 1.1.3,1.3 заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події Дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомлені про дефолт , окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повнмоу обсязі усіх інших грошових зобов"язань за цим договором. повернення предмета лізингу здійснюється за адресою , вказаною у повідомлені про дефолт. Пунктом 2.8.4.9.2 Умов та правил передбачено , що у випадку порушення лізингоодержувачем зобов'язань, передбачених статтями 2.8.4.6.2 договору , по сплаті винагороди та відшкодування вартості предмету лізингу, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожний день прострочки .(а.с.68-89). Судом встановлено, що предмет лізингу застрахований, страховий платіж на місяць - 337,5грн (а.с.10,64). Судом встановлено, що відповідач з липня 2014року припинив оплату щомісячного платежу , передбаченого умовами договору лізингу, у зв"язку з чим станом на 25.01.2016року має заборгованість в загальній сумі 81805,71грн, в тому числі заборгованість по залишку вартості предмету лізингу - 57237,13грн; заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу - 14426,76грн; заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 3391,82грн; заборгованість за страховою винагородою 6750грн. (а.с.4-5) Оскільки відповідач не виконує умови договору належним чином, заборгованість по залишку вартості предмету лізингу - 57237,13грн; заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу - 14426,76грн; заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 3391,82грн; заборгованість за страховою винагородою 6750грн. підлягають стягненю з нього в примусовому порядку. Що стосується вимог позивача щодо стягненя пені 14 724,98грн, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Дружківка . В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 11 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дружківка . З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] , який проживає у м. Дружківка, пеня нараховується з 24 липня 2014року, і таким чином є підстави для застосування вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Ст.88 ЦПК України передбачено, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимоги. Розмір судових витрат пропорційно до задоволених вимог складає 1227,15грн. Однак мінімальний розмір судового збору за подання до суду позову юридичною особою складає 1378грн, то саме в цьому розмірі підлягають стягненню судові витрати з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial