Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

2 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 жовтня 2013 року на посаді опалювача амбулаторії загальної практики- сімейної медицини (далі по тексту АЗПСМ) с.Самотоївка Краснопільської ЦРЛ за зовнішнім сумісництвом працювала [PERSON], яка наказом №66 від 30 квітня 2014 року звільнена по переводу до КЗ Краснопільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Краснопільської районної ради Сумської області. В ході ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією в Сумській області при дослідженні табелів обліку використання робочого часу та графіків робочого часу виявлена невідповідність робочого часу зовнішнього сумісника. [PERSON] була нарахована та виплачена заробітна плата за години на підставі наданих інформацій про відпрацьований час за основним місцем роботи, чим порушено вимоги ст.94 КЗпПУ та ст.1 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 року. Відповідач [PERSON], працюючи сімейним лікарем АЗПСМ с.Самотоївка згідно посадової інструкції вела табель обліку робочого часу, тобто здійснювала контроль за роботою сумісника, фіксувала її в графіках та табелях, і є відповідальною за виявлені перевіркою порушення. Тому просили стягнути з відповідача суму нарахованої та виплаченої заробітної плати [PERSON] 1146 (одну тисячу сто сорок шість) гривень 90 копійок та зайво проведеного нарахування на заробітну плату і перерахування єдиного соціального внеску в сумі 431 (чотириста тридцять одна) гривня 88 копійок, а також судовий збір в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача Киященко Я.Є. позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги заперечувала та пояснила, що [PERSON] працювала опалювачем АЗПСМ с.Самотоївка з 15 жовтня 2013 року, свою роботу виконувала своєчасно, добросовісно і в повному обсязі. Оплата праці їй проводилась за фактично виконану роботу. Згідно посадової інструкції сімейного лікаря Самотоївської АЗПСМ сімейний лікар контролює роботу підпорядкованого йому медичного персоналу, а опалювачі не медичні працівники. Крім того за достовірність даних, що він працюватиме у вільний від основної роботи час несе сам працівник згідно Постанови КМУ №245 від 03.04.1993 року. До того ж табель і графік вела фельдшер Самотоївської АЗПСМ Кулижко М.Ю., а відповідачка лише підписувала, їх також перевіряли економісти Краснопільської ЦРЛ та затверджував головний лікар і жодних претензій щодо складання графіку не було. Тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Актом ревізії фінансово-господарської діяльності Краснопільської ЦРЛ за період з 01.03.2012р. по 31.05.2014р. №04-07/40, яка була проведена Державною фінансовою інспекцією України в Сумській області виявлені факти зайвого нарахування в жовтні-грудні 2013 року, січні-березні 2014 року заробітної плати та перерахування платежів до фондів соціального страхування та єдиного соціального внеску зовнішньому суміснику АЗПСМ с.Самотоївка опалювачу [PERSON] Порушення виявлено шляхом співставлення інформації, наданої Самотоївською ЗОШ І-ІІІ ступенів, де вона працювала на 1,0 ставки з 8.00 до 20.00 години в той час, як згідно графіків обліку використання робочого часу в АЗПСМ с.Самотоївка у [PERSON] робочий час був з 8.00 до 12.00 години, за яким проведено їй виплату заробітної плати за сумісництвом (а.с.88-185). Не заперечується сторонами, що відповідач [PERSON] згідно наказу №93 від 30 липня 1986 року з 1.08.1986 року працювала головним лікарем Самотоївської СДЛ, а згідно наказу №144 від 8 листопада 2002 року переведена на посаду лікаря загальної практики сімейної медицини Самотоївської АЗПСМ. 30 квітня 2014 року вона звільнена по переводу до КЗ Краснопільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Краснопільської районної ради Сумської області (а.с.7, 189- 192). Згідно посадової інструкції сімейного лікаря Самотоївської АЗПСМ сімейний лікар контролює роботу підпорядкованого йому медичного персоналу, а опалювачі не медичні працівники (а.с.9-13). Згідно наказу №146 від 15 жовтня 2013 року на посаді опалювача Самотоївського АЗПСМ за зовнішнім сумісництвом працювала [PERSON], яка наказом №50 від 01 квітня 2014 року звільнена у зв'язку з закінченням терміну дії трудового договору (а.с.6, 196-199) Основним місцем роботи [PERSON] за період з 15.10.2013 р. по 01.04.2014 року була Самотоївська ЗОШ І-ІІІ ступенів, де вона працювала опалювачем, відпрацювавши в жовтні 2013 року п'ять днів (16, 22, 24, 28, 29), в листопаді 2013 року відпрацьовано двадцять один день (1, 4, 5, 6, 7, 8, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19, 20, 21, 22, 25, 26, 27, 28, 29), в грудні 2013 року п'ятнадцять днів (1,4,5,8,9,12,13,16,17,20,21,24,25,28,29), в січні 2014 року шістнадцять днів (1,2,5,6,9,10,13,14,17,18,21,22,25,26,29,30), в лютому 2014 чотирнадцять днів (2,3,6,7,10,11,14,15,18,19,22,23,26,27) в березні 2014 року шістнадцять днів (2,3,6,7,1,11,14,15,18,19,22,23,26,27,30,31), в квітні 2014 року відпрацьовано сім днів (3,4,7,8,11,12,15) (а.с.86). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дійсно працювала опалювачем Самотоївської АЗПСМ з 15 жовтня 2013 року по 1 квітня 2014 року на неповну ставку 0,5% та отримувала заробітну плату за фактично виконану роботу, повністю відпрацювавши той час, за який їй проводилось нарахування заробітної плати. Свої обов'язки виконувала у вільний від основної роботи час, зокрема до початку свого робочого дня, під час перерв та після закінчення робочого дня за основним місцем роботи. За основним місцем роботи працювала за графіком: день, ніч, відсипний, вихідний, тому коли в школі працювала з 8.00 до 20.00 години в амбулаторії працювала з 6.00 або з 5.00 до 8.00 і ввечері з 20.00 до 22.00 години. А коли в школі працювала з 20.00 до 8.00 години в амбулаторії опалювала вдень. В інші дні в амбулаторії опалювала за потребою, але не менше чотирьох часів на день. Свідок [PERSON], старший інспектор з кадрів Краснопільської ЦРЛ, в суді пояснила, що вона приймала на роботу [PERSON] за зовнішнім сумісництвом в Самотоївську АЗПСМ на 0.5% ставки опалювача. З прийняттям Постанови КМУ №245 та Положення №43 вимагати від працівника, якого приймають за сумісництвом режим роботи за основним місцем роботи не потрібно, оскільки саме на працівника покладається обов'язок працювати за сумісництвом у вільний від основної роботи час. Свідок [PERSON] пояснила, що вона як економіст Краснопільської ЦРЛ слідкувала за тим, щоб в наданих табелях і графіках обліку робочого часу осіб, які працюють за сумісництвом робочий час не перевищував встановлену законодавством норму не більше чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день, а загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не була більша половини місячної норми робочого часу. Відповідно до п.1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України №43 від 28 червня 1993 року (далі Положення №43 від 28 червня 1993 року), сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом. За змістом ст.102-1 КЗпП України, ст.19 Закону України "Про оплату праці" та п.5 Положення №43 від 28 червня 1993 року працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України. Так, згідно з п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 1993 року №245 "Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій", робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час. Пункт 2 цієї постанови КМУ передбачає, що тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. Оплата праці сумісників проводиться за фактично виконану роботу. Відповідно до п.12 Положення №43 від 28 червня 1993 року відповідальність за порушення порядку прийняття на роботу за сумісництвом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №245 від 03 квітня 1993 року покладається на власника або уповноважений ним орган державного підприємства, установи, організації, що приймає працівника на роботу за сумісництвом. Твердження представника позивача, що [PERSON] не могла виконувати свої обов'язки з 8.00 до 12.00 години, як це зазначено в графіках обліку використаного робочого часу, оскільки в цей час перебувала за основним місцем роботи, не доводять факту невиконання опалювачем Сомотоївської АЗПСМ своїх обов'язків та спростовуються поясненнями відповідачки та свідка [PERSON] про те, що остання в повному обсязі виконувала покладені на неї обов'язки, працюючи у вільний від основної роботи час, за потреби в нічний час та у вихідні дні, оскільки в зимовий період опалювати приміщення потрібно цілодобово, щоб не позамерзали ліки. Представник позивача не надала суду доказів того, що [PERSON] протягом спірного періоду нарахована й виплачена заробітна плата в розмірі, що є більшим ніж 0,5% ставки молодшої медичної сестри, або за роботу, що фактично нею не виконувалась. Тривалість відпрацьованого робочого часу, зазначену відповідачем в табелях позивач не оспорював. Наказом Державного комітету статисти України №489 від 05 грудня 2008 року «Про затвердження типових форм облікової документації зі статистики праці з метою подальшого вдосконалення державних статистичних спостережень підприємств, установ, організацій щодо обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків» затверджено типові форми первинної облікової документації, а саме "Табель обліку використання робочого часу" (п.1.5 Наказу - форма П-5), як форму обліку фактично відпрацьованого часу, що являє собою основний доказ на підтвердження нарахування і виплати заробітної плати. Враховуючи викладене, суд вважає, що основним первинним документом, відповідно до якого здійснюється облік робочого часу та нараховується заробітна плата працівнику ( у т.ч. і суміснику) є табель обліку використаного робочого часу. Судом встановлено, що відповідно до складених Кулижко М.Ю. та підписаних відповідачем [PERSON] табелів обліку використання робочого часу працівник- сумісник [PERSON] в жовтні-грудні 2013 року, січні-квітні 2014 року в повному обсязі виконала планову норму робочого часу, відпрацювала 4-годинні робочі дні та 3.45 годинні передсвяткові дні і на підставі цих табелів їй була нарахована та виплачена заробітна плата. При цьому, вказану роботу за сумісництвом [PERSON] виконувала у вільний від основної роботи час. Відтак, позовні вимоги Краснопільської ЦРЛ до відповідача [PERSON] про відшкодування переплати заробітної плати працівнику- суміснику, є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed