Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Прокурор Новоселицького району Романюк П.І. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави, в якій зазначив, що громадянка Російської Федерації, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2012 року після смерті [PERSON] успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.1086 га, з яких земельна ділянка № 1 площею 0.07836 га (кадастровий № [NUMBER]), земельна ділянка № 2 площею 0.2882 га (кадастровий № [NUMBER]) в межах згідно з планом. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2012 року після смерті [PERSON] відповідачка успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.0368 га (кадастровий № [NUMBER]) в межах згідно з планом. Дані земельні ділянки розташовані на території Костичанівської сільської ради Новоселицького району, Чернівецької області. 15.11.2012 року було зареєстровано право власності відповідача на вищевказані успадковані земельні ділянки, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER]. 15.11.2012 року є початковою точкою відліку однорічного терміну, протягом якого, відповідно ч. 4 ст. 81, п. е) ч. 1 ст. 140, п. д) ч. 1 ст. 143 та ст. 145 Земельного Кодексу України, відповідач зобов'язаний був відчужити зазначені земельні ділянки у будь-який, передбачений законом спосіб. [PERSON] зобов'язана була відчужити вищевказані земельні ділянки не пізніше 15.11.2013 року. В супереч вимогам законодавства, відповідачка не виконала свій обов'язок щодо відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Прокурор вважає, що дії відповідача порушують інтереси держави у сфері земельних відносин, а тому є підстави для захисту даних інтересів прокуратурою Новоселицького району в судовому порядку. Прокурор просить суд припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку: площею 0.078836 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0.2882 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0.3668 га кадастровий номер [NUMBER]. Скасувати державну реєстрацію про право власності [PERSON] на земельну ділянку: площею 0.078836 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0.2882 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0.3668 га кадастровий номер [NUMBER]. Примусово відчужити земельну ділянку площею 0.078836 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0.2882 га кадастровий номер [NUMBER], площею 0.3668 га кадастровий номер [NUMBER], на користь територіальної громади Костичанської сільської ради с. Костичани, Новоселицького району, Чернівецької області. Стягнути з [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні прокурор підтримала заявлені позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні не з'явилась хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи про що свідчить розписка в отриманні судового повідомлення вручена в порядку виконання доручення Новоселицького районного суду Ломоносовським районним судом м. Архангельськ, Російської Федерації від 03.10.2014 року. Представник с/ради с. Костичани в судовому засіданні не з'явився але подав до суду заяву про визнання заявлені вимоги в повному обсязі з проханням справу розглянути у відсутності представника відповідача. Представник Реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції судовому засіданні не з'явився але подав до суду заяву про визнання заявлені вимоги в повному обсязі з проханням справу розглянути у їх відсутності. Матеріалами справи судом встановлено, що громадянка Російської Федерації, [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2012 року зареєстроване в державному реєстрі за №2736 успадкувала після смерті 21.09.2011 року [PERSON], земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.1086 га, з яких земельна ділянка № 1 площею 0.07836 га (кадастровий № [NUMBER]), земельна ділянка № 2 площею 0.2882 га (кадастровий № [NUMBER]) в межах згідно з планом. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2012 року зареєстроване в державному реєстрі за №2734 після смерті 21.09.2011 року [PERSON] відповідачка успадкувала земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.0368 га (кадастровий № [NUMBER]) в межах згідно з планом. Дані земельні ділянки розташовані на території Костичанівської сільської ради Новоселицького району, Чернівецької області. Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя. 15.11.2012 року було зареєстровано право власності відповідача на вищевказані успадковані земельні ділянки, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER],[NUMBER], [NUMBER]. Зазначена дата, а саме 15.11.2012 року є початковою точкою відліку однорічного терміну, протягом якого, відповідно ч. 4 ст. 81, п. е) ч. 1 ст. 140, п. д) ч. 1 ст. 143 та ст. 145 Земельного Кодексу України, відповідач зобов'язаний був відчужити зазначені земельні ділянки у будь-який, передбачений законом спосіб. Отже, відповідачка зобов'язана була відчужити вказані земельні ділянки не пізніше 15.11.2013 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна № 27087200 від 22.09.2014 року, наданої державним реєстратором Реєстраційної служби Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області , земельна ділянка (кадастровий № [NUMBER]), земельна ділянка (кадастровий № [NUMBER]), земельна ділянка [NUMBER]) перебуває до цього часу у власності відповідача [PERSON] Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, дійшов висновку що вимоги прокурора є законними, обґрунтованими й підлягають задоволенню за таких підстав. У відповідності до ч. 4 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно з ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийнятті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства протягом року підлягають відчуженню. Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт згідно ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України. У відповідності до п. "е" ч. 1 ст. 140 ЗК України підставою для припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений законом строк. Відповідно до положень п. "д" ч. 1 ст. 143 ЗК України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Як зазначено у частинах 1 та 2 ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Частинами 1 та 2 ст. 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України). За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушується права держави щодо невідчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення у встановлений строк. Тому у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України вимоги прокурора підлягають захисту судом. Слід зазначити, що пункт 15 розділу ІХ «Перехідні положення» Земельного кодексу України, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на правовідносини щодо відчуження земель даної категорії іноземними громадянами, оскільки положення частини четвертої статті 81 ЗК України є імперативним. Дана правова позиція узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що була викладена в інформаційному листі «Про деякі питання застосування норм Земельного кодексу України» від 16.01.2013 № 10-71/0/4-13. За таких обставин, право власності відповідача на вищевказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення підлягає припиненню, а земельні ділянки сільськогосподарського призначення: загальною площею 1.1086 га, з яких земельна ділянка № 1 площею 0.07836 га (кадастровий № [NUMBER]), земельна ділянка № 2 площею 0.2882 га (кадастровий № [NUMBER]) земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.0368 га (кадастровий № [NUMBER])- примусовому відчуженню. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.2012 року, вартість земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 1.0718 га становить 22843.62 грн. вартість земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0.0368 га становить 1739.42 грн. Всього вартість успадкованої земельної ділянки становить 23583,04 грн. Враховуючи, що право власності на землю виникає з моменту державної реєстрації цього права (ст. 125 Земельного кодексу України), то припинення права власності на землю відбувається шляхом скасування державної реєстрації зазначеного права. У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільняються від сплати судового збору. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Ціна позову становить 24583.04 грн. тому розмір судового збору при подачі позову складає 245,83 гривень. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 245,83 гривень.

Outcome: approved