Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду та мотивує вимоги тим, що 13.03.2014 року ПП «[PERSON]Ш.» були проведені публічні торги з реалізації майна [PERSON], а саме: 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], 15/100 частин одноповерхового житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Псільська, 21. Згідно протоколу № 1913567-2 від 13.03.2014 року та протоколу №1913568-3 від 13.03.2014 року переможцем прилюдних торгів став [PERSON]. Оскільки, оцінку майна було проведено з порушенням вимог закону, не враховано його інтереси, порушено право позивача на залишення майна у власність, не дотримано строків повідомлення про проведення торгів, не зазначеного достатнього обсягу інформації про реалізоване майно, вважає, вказані торги від 13.03.2014 року, протоколи, акти державного виконавця про оформлення результатів торгів недійсними. У судовому засіданні позивач і його представник вимоги підтримали. Представник відповідача ПП Нива-В.Ш. до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Державний виконавець, [PERSON], його представник та одночасно представник третьої особи проти задоволення позову заперечували, вважали, що прилюдні торги було проведено з дотриманням вимог тимчасового положення та інших актів законодавства. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне: Рішенням Зарічного районного суду від 20.12.2012 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 421385,14 грн., та 3326,30 в рахунок відшкодування понесених по справі судових витрат. Постановою ВДВС Сумського міського управління юстиції від 27.02.2013 року було відкрите виконавче провадження на виконання вказаного рішення суду. Державним виконавцем було здійснено опис, арешт та оцінка майна яке належало [PERSON], а саме: 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], 15/100 частин одноповерхового житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Псільська, 6.21. В подальшому зазначене, майно було передане на реалізацію ПП Нива-В.Ш., від імені якої прилюдні торги організовано Філією №19. Під час проведення виконавчих дій була визначена початкова вартість названого майна: - вартість 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] склала 174183,33 грн.; вартість 15/100 частин одноповерхового будинку за адресою: м. Суми, вул. Псільська, 21 визначена в сумі 117630 грн. 23 грудня 2013 року між відділом ДВС Сумського міського управління юстиції і філією ПП «[PERSON] - В.Ш.» були укладені договори про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів із реалізації арештованого нерухомого майна. Проведені 11 січня 2014 року прилюдні торги не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців. 14 січня 2014 року державний виконавець провів відповідно до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" уцінку вищеназваного майна на 5%, в результаті чого вартість вказаного майна зменшилась. Повторні прилюдні торги також не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців. 18 листопада 2013 року позивач звертався до відділу ДВС Сумського міського управління юстиції з клопотанням не перевищувати загальний розмір уцінки майна більше ніж на 15 % , а також повідомив про те, що у разі нереалізації майна з прилюдних торгів він готовий залишити майно боржника за собою в рахунок погашення заборгованості боржника перед ним у відповідності до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", тобто за початковою його вартістю. З аналогічними клопотаннями та заявою про намір залишити майно боржника за собою в рахунок погашення заборгованості [PERSON] звертався до державного виконавця 14 січня 2014 року та 18 лютого 2014 року. 14 лютого 2014 року боржник звернувся до відділу ДВС Сумського міського управління юстиції з проханням провести переоцінку вищезазначеного нерухомого майна з уцінкою його на 50 %. 18 лютого 2014 року державний виконавець провів повторну уцінку вищеназваного\~\~майна до 45 %, в результаті чого вартість майна була знижена: 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] з 174183,33 грн. зменшилась до 95800,83 грн. - вартість 15/100 частин одноповерхового будинку за адресою: м. Суми, вул. Псільська, 21 з\~\~117630 грн. зменшилась до 64696,50 грн. 13 березня 2014 року відбулись треті прилюдні торги з реалізації вищеназваного арештованого нерухомого майна, за результатами якого назване майно було куплене [PERSON] (сином боржника). Так, в результаті проведення прилюдних торгів від 13.03.2014 року було реалізоване майно боржника, а саме: лот №2 - 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], за ціною 95880, лот №3 - 15/100 частини одноповерхового житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Псільська, 6.21 за ціною 64750 грн. Результати проведених торгів були оформлені відповідними протоколами. Згідно Протоколу №1913567-2 (лот №2) та Протоколу №1913568-3 (лот №3) переможцем торгів став [PERSON]. Виручені від продажу майна кошти - 147835,00 грн. надійшли на депозитний рахунок відділу ДВС Сумського міського управління юстиції та за відповідним платіжним дорученням перераховані на рахунок позивача, що останнім не заперечувалось. Не погоджуючись із актами переоцінки від 18.02.2014 року [PERSON] звернувся до Зарічного районного суду міста Суми зі скаргою, в якій ставив вимогу про скасування актів переоцінки від 18.02.2014 року. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області. від 15.05.2014 року у справі №591/1184/14-ц вимоги [PERSON] були частково задоволено, акти переоцінки від 18.02.2014 року скасовано. Однією з підстав предявлено позову є наявність зазначеного судового рішення, оскільки позивач, вважає, що зі скасуванням вказаних актів була скасована і правова підстава проведення таких публічних торгів за заниженою ціною, а відтак прилюдні торги, протоколи прилюдних торгів №1913567-2 та №1913568-3, акти державного виконавця від 24.03.2015 року, якими було оформлено результати проведення торгів є недійсними. Відповідачі проти в рахування зазначеного рішення як доказу по справі заперечували, оскільки вважали, що підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є виключно порушення вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 N 68/5. Суд критично оцінює позицію відповідачів з огляду на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 року у справі N 6-116цс12, згідно якої при вирішенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити такі факти: · чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; · чи вплинули ці порушення на результати торгів; · чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати торгів. Таким чином, вирішуючи питання про недійсність прилюдних торгів суд не може обмежуватись виключно нормами Тимчасового положення, зобовязаний перевіряти дотримання інших норм законодавства та зясовувати обставини порушення прав позивача. При цьому, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, зазначене судове рішення (Ухвала Апеляційного суду Сумської області від 15.05.2014 року у справі №591/1184/14-ц) є обовязковим для суду виключно в частині встановлення фактичних обставин спірних правовідносин, і не поширюється на застосування норм матеріального права. Судом враховано фактичні обставини, котрі було встановлено в рамках справи №591/1184/14-ц щодо неодноразового звернення [PERSON] до державного виконавця з заявами про уцінення майна та висловлення бажання залишити нерухоме майно у власності за початковою ціною. Однак, аналіз правомірності дій державного виконавця стосовно уцінки майна на 45%, які суперечать вимогам позивача, суд вважає за доцільне здійснити виходячи з положень Закону України «Про виконавче провадження», якими врегульовано питання зменшення вартості арештованого майна при проведення наступних торгів а вирішення питання про передачу майна у власність стягувачу. В силу ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, заяви та вимоги сторони виконавчого провадження не зобовязують державного виконавця діяти всупереч вимогам закону, діяльність органу виконання судових рішень не може здійснюватись виходячи з інтересів лише одного учасника виконавчого провадження та повністю підпорядковуватись вимогам стягувача. Згідно з ч.5 та ч.6 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження», не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Таким чином, нормами чинного законодавства саме до відання державного виконавця віднесено вирішення питання уцінки майна та визначені граничні межі такої уцінки. Водночас, право стягувача розраховувати на отримання арештованого майна у власність та обовязок державного виконавця запропонувати вчинити такі дії виникають лише після проведення прилюдних торгів на підставі повторної уцінки майна. Таким чином, враховуючи, що на третіх прилюдних торгах визначено переможця, право [PERSON] на залишення за собою арештованого майна не виникло в розумінні ч.5 та ч.6 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження». Ухвала Апеляційного суду Сумської області від 15.05.2014 року у справі №591/1184/14-ц не містить інших вказівок щодо порушення державним виконавцем вимог закону. Суду не доведено, що ПП «[PERSON]Ш.» було обізнано станом на момент проведення прилюдних торгів про наявність судового спору, судове рішення набрало чинності після завершення процедури реалізації майна, тому не могло породжувати будь яких обовязків для торговельної організації. Відтак, суд не вбачає підстав для визнання недійсними прилюдних торгів з підстав порушення п.п.2.6., 3.2. Тимчасового положення, оскільки не доведено, що в результаті їх проведення порушено права позивача на залишення за собою нереалізованого майна. Крім того, позивач наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав порушення вимог п.п.3.5, 3.6., 3.11, 4.5, 4.6 Тимчасового положення в звязку з неповідомлення про початок проведення прилюдних торгів за 30 днів до дня їх проведення, не повідомлення протягом трьох днів з дати публікації інформаційного повідомлення про проведення торгів та розміщення не повної інформації про майно, яке реалізується. Аналізуючи дані підстави позовної заяви суд виходить з наступного. Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції N 74/5 від 15 грудня 1999 року). Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 N 68/5. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року N 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (в редакції, чинній на час проведення торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце\~проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Отже, при розгляді питання про дотримання при проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суд має установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу. При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Отже, за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей. Зазначене випливає з правової позиції Верховного суду України, висловлена у справі 6-143цс14 від 17 грудня 2014 року. В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд виходить з того, що обовязок доказування обставин дотримання вимог законодавства при проведенні прилюдних торгів покладено на відповідну торговельну організацію. Однак, відповідачами не надано належних доказів завчасного сповіщення позивача про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, наявні в матеріалах виконавчого провадження листи ПП «[PERSON]Ш.» не свідчать про їх отримання [PERSON] Факт присутності 13.03.2014 року при проведенні прилюдних торгів не заперечувався позивачем та підтверджений поясненнями [PERSON] та свідка [PERSON] [PERSON] повідомив, що був обізнаний з усних повідомлень директора філії №19 ПП «[PERSON]Ш.» про прилюдні торги лише за тиждень до дати їх проведення. Однак, зазначена обставина підтверджує лише відкритість процедури проведення прилюдних торгів та дотримання п.3.17 Тимчасового положення в редакції чинній на момент проведення прилюдних торгів. В силу п.3.5. Тимчасового положення в редакції від 29.11.2012 року, спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує, на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації. Спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна (п.3.11 Тимчасового положення). Також, зміст інформаційного повідомлення повинен містити, зокрема, строки сплати та суму гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка спеціалізованої організації для його сплати (п.3.6 Тимчасового положення). Не отримавши у визначений нормативним актом строк письмового повідомлення про проведення прилюдних торгів, [PERSON] був позбавлений можливості особисто прийняти участь в прилюдних торгах як безпосередній учасник, внести гарантійний внесок та реалізувати своє право на придбання майна за зниженою ціною. Тобто, забезпечити реалізацію своїх прав стосовно залишення за собою нерухомого майна, про які було повідомлено державного виконавця в письмових заявах від 18 листопада 2013 року, 14 січня 2014 року та 18 лютого 2014 року. Порушення строків повідомлення позивача про проведення прилюдних торгів не менше ніж за 15 днів до дня їх проведення, відсутність доказів розміщення повідомлення в засобах масової інформації, такого повідомлення протягом трьох днів з моменту розміщення офіційної інформації про прилюдні торги свідчить про порушення вимог п.3.5, 3.6, 3.11 Тимчасового положення, в редакції чинній на момент проведення прилюдних торгів. Крім того, в силу п.3.5 Тимчасового положення в редакції від 29.11.2012 року, спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує інформаційне повідомлення в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709. Тому, норми Наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5 субсидіарно регулюють процедуру проведення прилюдних торгів. На підставі п.4.6 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, в редакції від 12.09.2012 року, чинної на момент проведення оспорюваних прилюдних торгів, якщо продажу підлягає квартира, то у відомостях про майно додатково зазначаються: поверх або поверхи, на яких розташована квартира. Однак, у повідомленні про проведення прилюдних торгів 1/3 частини чотирьохкімнатної квартири №145, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Д. Коротченка, 2 відсутня інформація про поверх на якому розміщена квартира. Тобто, відповідачем порушено вимоги п.3.5 Тимчасового положення та п.4.6 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень. Водночас, не підтверджено доводи позивача про порушення вимог п.4.5. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень внаслідок не відображення стану будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Псільська, 21, який, на думу [PERSON] є нежитловим. Так, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи по даному обєкту нерухомості судом встановлено, що вказаний будинок є житловим, його нецільове використання не віднесено до компетенції відповідачів, інша технічна документація торговельній документації не надавалася. Таким чином, з огляду на порушення вимог п.3.5, 3.6, 3.11 Тимчасового положення та п.4.6 Наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5, ст.ст203, 215 ЦК України слід визнати недійсними прилюдні торги, проведені 13.03.2014 року Приватним підприємством «[PERSON]Ш.» в особі філії №19 ПП «[PERSON]Ш.» з реалізації арештованого майна: 1/3 частини чотирьохкімнатної квартири №145, розташованої за адресою: м. Суми, вул.. Д. Коротченка, 2 та 15/100 одноповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Псільська, 21. Суд вважає достатнім захистом прав позивача визнання прилюдних торгів недійсними, як сукупної процедури реалізації арештованого майна, окреме визнання недійсними протоколів їх проведення, які складені ПП «[PERSON]Ш.», не вимагається та жодним чином не впливатиме на захист порушених прав [PERSON] Тому, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну. Цим положенням передбачені правила проведення цих торгів, які: · по-перше, визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; · направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна; · по-друге, регулюють сам порядок проведення торгів; · по-третє, стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Отже, правочин з проведення прилюдних торгів та набуття за їх результатом їх проведення права власності на майно охоплює також процедуру оформлення кінцевих результатів прилюдних торгів. В силу п.6.12. Тимчасового положення в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Таким чином, акт державного виконавця, складений за результатом прилюдних торгів є одним з документів, який підтверджує набуття покупцем права власності на майно та завершує процедуру оформлення правочину. Тому, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині протиправності складених 24.03.2014 року державним виконавцем актів, їх скасування обумовлено визнанням недійсними прилюдних торгів. З урахуванням способів захисту цивільних прав, визначених п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, суд вважає належним способом захисту прав позивача є визнання незаконними та скасування актів державного виконавця. Позовних вимог стосовно застосування наслідків недійсності правочину суду не заявлено. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України, на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, слід стягнути судові витрати судового збору. Оскільки, в ході судового розгляду встановлено порушення порядку проведення прилюдних торгів та не встановлено винних дій [PERSON] та державного виконавця, то судові витрати слід покласти на ПП «[PERSON]Ш.». [PERSON] на момент подачі позову сплачено 247,25грн., при подачі заяви про забезпечення позову надмірно сплачено 2,00грн., тобто всього сплачено 249,25грн. З урахуванням уточнених позовних вимог (том.2 а.с.41-43) заявлено три позовних вимоги, тобто необхідно було сплатити 730,80грн. Оскільки, в задоволенні вимог про визнання недійсними протоколів прилюдних торгів було відмовлено, то сплачений судовий збір в розмірі 243,60грн. відшкодуванню не підлягає. Тому, на користь позивача з ПП «[PERSON]Ш.» слід стягнути 249,25 243,60 = 5,65грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору. Водночас, на користь держави з ПП «[PERSON]Ш.» слід стягнути 730,80 249,25 = 481,55грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial