Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] в с. Нижній Булатець Лубенського району померла її сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається земельної ділянки площею 3,1700 га та житлового будинку «А-1» загальною площею 75,6 кв м, житловою площею 39,7 кв м; з господарськими будівлями: сараю - літньої кухні «Б »; сараю «В», літнього душу «Д», вбиральні «Г»; погребу під «Б»; огорожі №1,воріт №2, колодязю №3, огорожі №4, огорожі № 5 , що розташовані по [ADDRESS] . За життя дане домоволодіння належало [PERSON] , яка успадкувала будинок з прибудинковими будівлями після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але оформити належним чином його на себе не встигла, оскільки померла [INFO] . Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. 29.10.2018 року заведено спадкову справу № 234/2018 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Крім неї, інших спадкоємців на спадщину померлої [PERSON] немає. У видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на нього. Просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на будинок «А-1», загальною площею 75,6 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м.; з господарськими будівлями: сарай - літню кухні «Б »; сарай «В», літній душ «Д», вбиральню «Г»; погреб під «Б»; огорожу №1,ворота №2, колодязь №3, огорожу №4, огорожу № 5 , що розташований по [ADDRESS] , який належав [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилась, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно наданого листа просив справу слухати у відсутність свого представника. При розгляді справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується долученими до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області 16.01.2009 року, копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , видане Вищебулатецьким РАЦС Лубенського району Полтавської області 28.08.1970 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу позивача серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС м. Лубни Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого в с. Нижній Булатець Лубенського району Полтавської області, яке успадкувала сестра позивача [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Засульської сільської ради, згідно якої місцем проживання та реєстрації [PERSON] було [ADDRESS] і на момент смерті разом з нею була зареєстрована та проживала [PERSON] , однак оформити спадщину остання не встигла, оскільки померла [INFO] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.07.2018 року виконавчим комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №204. Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. 29.10.2018 року заведено спадкову справу № 234/2018 на майно померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви сестри померлої [PERSON] та видано їй свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.07.2019 року на земельну ділянку площею 3,1700 га з кадастровим номером 5322881400:07:002:0648, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину /а.с.11/. Інших спадкоємців немає. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2019 року, виданої Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А., у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] [PERSON] , відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу./а.с.17/ Відповідно до довідки КП "Лубенське МБТІ" № 447 від 19.07.2019 року нерухоме майно, станом на 29.12.2012 року за адресою [ADDRESS] не зареєстровано./ а.с.15/. Згідно довідки, виданої виконкомом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] . При цьому вказаний будинок розташований на неприватизованій присадибній земельній ділянці./а.с.10/. П. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовлений станом на 03.07.2019 року, який складається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, схематичний план земельної ділянки, поверхневий план житлового будинку, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до яких житловий будинок під літерою «А-1» має загальну площу 75,6 кв.м., житлову площу 39,7 кв.м.; з господарськими будівлями: сараю - літньої кухні «Б »; сараю «В», літнього душу «Д», вбиральні «Г»; погребу під «Б»; огорожі №1,воріт №2, колодязю №3, огорожі №4, огорожі № 5, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці по [ADDRESS] . Таким чином, спадкодавець [PERSON] набула право власності на вище вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди до введення в дію наведених нормативно-правових актів, а саме в період часу з 1970 року по 1990 рік, так як виникнення права власності на нього не залежало від державної реєстрації цього права. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved