Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, Бершадської районної державної адміністрації, про визнання права на земельну частку (пай). В позовній заяві стверджує, що згідно трудової книжки колгоспника КСГП «Берладинка» з 01.02.1993 року по 10.0.1998 року вона була членом КСГП «Берладинка» та працювала завідуючою у столові. Постановою Ради Міністрів СССР «Про трудові книжки колгоспників» від 21.04.1975 року №310 передбачено, що трудова книжка колгоспника є документом, який, зокрема, підтверджує членство особи в колгоспі. Таким чином на момент отримання КСГП «Берладинка» 10.11.1995 року державного акту на право колективної власності на землю вона була членом вказаного КСГП. Однак листом від 02.12.2013 року № В -91 відділ Держземагенства у Бершадському районі повідомив їй, що при розпаюванні земель КСП «Берладинка» її прізвище не було включено в список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, який додається до державного акту на право колективної власності на землю. В зв'язку з безпідставним невнесенням до списку осіб до державного акту на право колективної власності на землю вона позбавлена права отримати належну частку земельного паю, а тому звернулася в суд з даним позовом в якому просить поновити строк позовної давності на звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) та ухвалити рішення суду, яким визнати за нею право на земельну частку (пай) у розмірі 2,05 умовних кадастрових га із земель запасу чи резерву розташованих на території Бирлівської сільської ради, виділити їй в натурі земельну частку (пай) розміром 2,05 умовних кадастрових га із земель запасу чи резерву розташованих на території Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Представник відповідача Бирлівської сільської ради, Прудченко І., в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просить слухати справу у його відсутність. Представник відповідача Бершадської РДА, Бондар Б.В., в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення враховуючи слідуюче: Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту. Постановою Ради Міністрів СССР «Про трудові книжки колгоспників» від 21.04.1975 року №310 передбачено, що трудова книжка колгоспника є документом, який, зокрема, підтверджує членство особи в колгоспі. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ(із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю(п.17 розділу Х "Перехідних положень"Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за № 14-17-2-П1580/4251 роз»яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян- членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки(паю) в натурі, тощо. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 01.02.1993 року по 10.03.1998 року була членом КСГП «Берладинка» та працювала завідуючою у столові. Даний факт підтверджується її трудовою книжкою та не оспорюється учасниками процесу, що підтверджують їх заяви про визнання позову, однак помилково не була включена в список громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства, який додається до державного акту на право колективної власності на землю. Враховуючи те, що на день видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, позивачка працювала в ньому і являлася членом вказаного господарства, тому має право на земельну частку(пай), яку необхідно виділити із земель запасу Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)"документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Ст.ст. 256,257 ЦК України передбачено, що позовна давність -це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила . Судом встановлено, що про порушення своїх прав та законних інтересів позивачка [PERSON] дізналася з листа відділу Держземагенства у Бершадському районі від 02.12.2013 року № В-91, який повідомив, що вона не включена до списку громадян членів КСГП "Берладинка", який додається до державного акту на право колективної власності на землю у зв"язку з чим вона позбавлена права на земельну частку (пай), таким чином суд вважає поважними причини пропущення позовної давності , а тому порушене право підлягає захисту .

Outcome: approved