Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Направленим та підтриманим у судовому засіданні позовом [PERSON] та його представник просили суд ухвалити рішення яким: 1. визнати незаконним та скасувати рішення Житомирської обласної ради від 6 квітня 2017 року про дострокове розірвання контракту з позивачем та звільнення його з посади директора комунального вищого навчального закладу "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради; 2. поновити його на вищевказаній посаді з 6 квітня 2017 року; 3. стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу. Як на підставу для звернення до суду з даним позовом та у його обґрунтування автором позову зазначено наступне. З травня 2000 року перебував на посаді директора згадуваного навчального закладу на підставі укладеного з відповідачем контракту. Рішенням сесії Житомирської обласної ради від 6 квітня 2017 року достроково розірвано контракт з позивачем та звільнено його із вищевказаної займаної посади. Вважає оскаржуване рішення незаконним, адже підстав для таких дій з боку відповідача не було. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду наступне. Дійсно, оскаржуваним рішенням з відповідачем розірвано трудовий контракт та звільнено його у зв'язку з недоліками у роботі на названій посаді, а саме порушення ним фінансової дисципліни, що призвели до матеріальних втрат закладу, неналежне здійснення контролю за організацією навчально-виховної роботи, порушення ведення діловодства та архівної справи відповідно до вимог законодавства. Крім цього, представник відповідача вказала, що внаслідок вчинення позивачем зазначених порушень правоохоронними органами порушені відповідні кримінальні провадження. Резюмуючи назване представник відповідача просила суд залишити позов без задоволення, оскільки оскаржуване рішення відповідача є законним та таким, що прийняте відповідно до установленої законом процедури. Заслухав пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідив надані ними докази, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. З травня 2000 року [PERSON] перебував на посаді директора комунального вищого навчального закладу "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради на підставі укладеного між ним та Житомирською обласною радою контракту від 26 червня 2014 року з урахуванням продовження його дії з 30 липня 2014 року по 29 липня 2019 року (а.с.52-58 т.1, а.с.207-213 т.3). Діяльність даного навчального закладу урегульована статутом, затвердженим рішенням відповідача від 21 липня 2016 року (а.с.14-51 т.1), відповідно до п. 1.1.5 якого названий заклад освіти заснований на спільній власності територіальних громад і перебуває в управлінні відповідача. Рішенням десятої сесії сьомого скликання Житомирської обласної ради № 622 від 6 квітня 2017 року (а.с.184-185 т.1, а.с.4-5 т.2) вищевказаний контракт достроково розірвано та звільнено позивача з названої вище посади згідно з пп. "в" п. 22 та пп. "б" п. 23 даного Контракту. Вказаними положеннями Контракту регулюється можливість його припинення до закінчення строку дії у випадку одноразового грубого порушення керівником навчального закладу законодавства чи обовязків, передбачених Контрактом, у результаті чого для коледжу настали значні негативні наслідки. Хід розгляду, зокрема, питання про розірвання контракту з відповідачем та звільнення його з займаної посади зафіксований у відповідному протоколі (а.с.6-34 т.2). Як убачається зі змісту названого і оскаржуваного рішення відповідача підставою для звільнення позивача із займаної посади було: 1) порушення [PERSON] законодавства та обовязків, покладених на нього контрактом, у результаті чого для навчального закладу настали значні негативні наслідки, що підтверджено інформацією Державної фінансової інспекції в Житомирській області, яка за результатами перевірки встановила порушення, що призвели до фінансових втрат на загальну суму 685,5 тисяч гривень, та інші порушення фінансової дисципліни, що призвели до втрат на суму 313 тисяч гривень; 2) порушення позивачем обовязків, передбачених п. 4.9 Статуту комунального вищого навчального закладу "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради, щодо здійснення контролю за організацією навчально-виховної роботи, що, як вказується, підтверджується фактом причетності однієї із студенток коледжу до розповсюдження наркотичних речовин; 3) порушення позивачем обовязку, передбаченого Статутом коледжу, щодо ведення діловодства та архівної справи відповідно до законодавства, що підтверджено доповідною запискою працівників виконавчого апарату Житомирської обласної ради. Крім цього, згідно оскаржуваного рішення відповідача підставою для його прийняття слугували також численні скарги щодо неналежної поведінки позивача, порушення останнім моральних норм поведінки тощо (а.с.225 т.1). Прийняттю даного рішення відповідача передували висновки деяких постійних комісій Житомирської обласної ради від 27, 29 березня та 3 квітня 2017 року щодо підтримки ініціативи розірвання контракту з позивачем та внесення даного питання на сесію ради (а.с.9-11 т.1). Двічі, а саме 7 та 10 квітня 2017 року, позивач звертався до відповідача із письмовими заявами з приводу видачі йому оскаржуваного рішення (а.с.59-60 т.1). На виконання оскаржуваного рішення, відповідачем листом від 7 квітня 2017 року заступника директора КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради повідомлено про необхідність негайного забезпечення здійснення розрахунків та виплат при звільненні та видачі йому трудової книжки (а.с.12 т.1). Згідно висновку Державної фінансової інспекції в Житомирській області протягом 2015 року та першого кварталу 2016 року (а.с.219-224 т.1) за період з 1 жовтня 2010 року по 1 квітня 2015 року встановлено порушення, що призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів на загальну суму 685,5 тисяч гривень та інших порушень фінансової дисципліни, що призвели до втрат на суму 313 тисяч гривень. Судовими рішеннями, ухваленими у порядку господарського судочинства і які набрали законної сили, було надано оцінку вищевказаному висновку, де зазначено що названі втрати у розумінні ст. 22 ЦК України не є збитками, у зв'язку з чим відсутній склад господарського правопорушення (а.с.36-73 т.3). Про усунення інших та певних порушень фінансової дисципліни за даним висновком КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради повідомляв відповідача та згадувану державну інспекцію (а.с.77-78, 132-133 т.3). Листами Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області та ГУНП в Житомирській області (а.с.240-244 т.1) депутат Житомирської обласної ради [PERSON] та на той час голова ради [PERSON] повідомлялись, серед іншого про те, що позивач фігурує у певних кримінальних провадженнях у процесуальному статусі свідка. Дохід позивача за час роботи на згадуваній посаді за період з січня по грудень 2016 року склав 143\~589,20 гривень, а середній дохід за даний період роботи 11\~965,77 гривень. За період роботи з січня по березень 2017 року дохід останнього склав 36\~703,98 гривні, середній дохід 12\~234,66 гривні (а.с.42-43 т.2). Станом на 19 квітня 2017 року позивач до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не мав та у розшуку не перебував (а.с.44 т.2). Згідно виданих департаментом охорони здоров'я Житомирської обласної ради від 12 березня 2015 року та управлінням охорони здоров'я Житомирської обласної ради 14 лютого 2017 року характеристиками на [PERSON], останній характеризується позитивно (а.с.45-48 т.2). Висновком атестаційної експертизи щодо здійснення підготовки повної загальної середньої освіти у КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради атестаційна комісія за період роботи з 11 квітня по 29 квітня 2016 року дійшла висновку визнання даного навчального закладу атестованим (а.с.117-125 т.2, а.с.28-33 т.3). Також судом досліджені акти ревізій фінансово-господарської діяльності КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради від 21 листопада 2014 року (а.с.135-145 т.3) та 16 червня 2015 року (а.с.146-196 т.3), якими зафіксовано факт нанесення навчальному закладу майнової шкоди певними приватними підприємствами у ході виконання ними ремонтно-реставраційних робіт. Окрім цього, судом досліджені певні документи, як то: протокол об'єднання кураторів груп КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради від 30 листопада та 17 грудня 2016 року (а.с.81-84, 109-114 т.2), доповідь за 2016 рік на тему формування цілісної системи превентивного виховання учнів (а.с.85-99 т.2) та за 2017 рік на тему організації роботи з профілактики наркоманії серед молоді (а.с.115-116 т.2), річний звіт навчального закладу за 2016-2017 навчальні роки (а.с.100-108 т.2), звіт щодо виконання у 2016 році державної цільової соціальної програми "Молодь України" (а.с.128-133 т.2), план виховної роботи студентської групи даного коледжу на 2016-2017 роки (а.с.134-135 т.2), план заходів щодо виконання обласної комплексної програми "Молодь і родина Житомирщини" на 2015 рік (а.с.136-140 т.2), план заходів на 2016 рік "За здоровий спосіб життя" (а.с.141 т.2), план заходів до Всесвітнього дня боротьби з тютюнопалінням 2016 року (а.с.142 т.2), план заходів до Всесвітнього дня здоров'я на 2017 рік (а.с.143 т.2), план заходів до Всеукраїнського дня боротьби із захворюваннями на туберкульоз 2017 року (а.с.144 т.2), план заходів до Всесвітнього дня без тютюну 2017 року (а.с.145 т.2), план терапевтичного тижневика на тему: "Мистецтво зцілення людини найвища досконалість медицини" 2017 року (а.с.146 т.2), план педіатричного тижневика на тему: "Здоров'я дітей. Сучасні пріоритети" (а.с.147 т.2), план проведення заходів з профілактикою шкідливих звичок на 2016-2017 роки (148 т.2), плани виховної роботи студентських груп КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради на 2016-2017 роки (а.с.150-196, т.2), які свідчать про проведення позивачем за час перебування на посаді директора даного навчального закладу певних заходів виховного характеру тощо. Також досліджено у судовому засіданні квартальні звіти про роботу керівника КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради за 2015-2017 роки (а.с.208-251 т.2). У 2004-2005 роках, 2013 та 2017 роках позивач, перебуваючи на посаді директора КВНЗ "Бердичівський медичний коледж" Житомирської обласної ради, видавав накази, якими затверджував Інструкцію з діловодства у вказаному коледжі, номенклатури справ, а також призначав особу, відповідальну за роботу архіву у навчальному закладі (а.с.197-200 т.2). Допитані у ході розгляду справи свідки надали суду пояснення наступного змісту. [PERSON] та [PERSON] Позивач чинив перешкоди у допуску їх як депутатів обласної ради до приміщення коледжу, зокрема і до засідання педагогічної ради. Оскаржуване у справі рішення є законним, адже позивач не заслуговує перебувати на посаді директора навчального закладу. [PERSON] та [PERSON] також зазначили, що оскаржуване рішення на їх думку є законним. Знають, що позивач являється фігурантом кримінальних проваджень. Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. За змістом ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Підстави для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу декларуються ст. 40 КЗпП України. Однією з додаткових підстав для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов є одноразове грубе порушення трудових обов'язків, зокрема, керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу) (п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України). Крім цього, спірні правовідносини урегульовані і такими нормами процесуального закону. Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізував фактичні обставини справи та норми права, якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідач, звільняючи позивача, зазначив підставами звільнення підпункт "в" пункту 22 та підпункт "б" пункту 23 контракту від 26 червня 2014 року. Зазначені положення контракту регламентують наступне. Контракт припиняється до закінчення строку дії контракту у випадках, передбачених його пунктами 23, 24 (підпункт "в" пункту 22). Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном до закінчення строку його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, у результаті чого для коледжу настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо) (підпункт "б" пункту 23). Обґрунтовуючи прийняте рішення відповідачем зазначено, що позивачем було порушено: --законодавство та обов'язки покладені на нього контрактом в результаті чого для коледжу настали значні негативні наслідки і призвели до фінансових та матеріальних втрат на загальну суму 685,5 тисяч гривень та інші порушення фінансової дисципліни, що призвели до втрат на суму 313 тисяч гривень; --порушення обов'язків, передбачених пунктом 4.9 статуту, щодо здійснення контролю за організацією навчально-виховної роботи, що підтверджується фактом причетності однієї зі студенток медичного коледжу до розповсюдження заборонених наркотичних речовин; --порушення обов'язку, передбаченого статутом коледжу, щодо ведення діловодства та архівної справи відповідно до законодавства; --норм поведінки, несумісних із зайняттям посади керівника навчального закладу. Пункт 4.9 статуту коледжу, серед іншого, передбачає наступне. Директор коледжу відповідає за провадження освітньої діяльності в коледжі, за результати фінансово-господарської діяльності, стан і збереження будівель та іншого майна, організацію бухгалтерського обліку. Директор коледжу може бути звільнений з посади у порядку, що встановлений Органом управління майном, тобто відповідачем, на підставах, визначених трудовим законодавством, а також за порушення статуту коледжу та умов контракту. Оскільки оскаржуване рішення містить перерахунок чисельних порушень, у представника відповідача було зясовано, яке саме одноразове грубе порушення законодавства та невиконання яких обов'язків, передбачених контрактом, стало підставою для звільнення позивача. На дане запитання представник відповідача зазначила, що таким одноразовим і грубим порушенням є порушення у фінансовій сфері, що потягли до фінансових втрат коледжу. Розглядаючи дану обставину, як підставу для звільнення, судом було досліджено наданий відповідачем та позивачем акти перевірок фінансової діяльності коледжу та долучені позивачем до справи рішення судів. В актах перевірок фінансової діяльності зазначено, про спричинення коледжу збитків в результаті фінансової діяльності. Такі висновки стали підставами для звернення із судовими позовами в рамках господарського судочинства. Рішенням суду першої інстанції, залишеним без змін в ході апеляційного та касаційного перегляду, визнано безпідставними вимоги коледжу, а отже і наявність збитків встановлених актами перевірок сумнівна. За таких обставин, суд вважає, не доведено спричинення коледжу збитків в результаті діяльності позивача, що очолював його на той час. Більше того, наявність винних та протиправних дій саме позивача ані зазначеними актами перевірок, ані висновками судів не визначена і стверджувати про таке немає підстав. Інших доказів про допущення позивачем порушень у фінансовій сфері суду надано не було. Надані позивачем матеріали, як то укладення договорів із проведення технічного нагляду, суд вважає додаткового спростовують доводи відповідача про вчинення фінансових порушень позивачем. Виплата одноразових грошових допомог студентам коледжу, суд вважає, не можна ставити за провину директору, адже самими актами перевірки констатовано причетність до даних втрат студентів. Причетність однієї із студенток, як зазначено у рішенні, до розповсюдження заборонених наркотичних речовин, що мало місце в березні 2017 року, суд вважає не доведена у встановленому законом порядку і не може взагалі вважатись такою, адже відсутнє рішення суду, яке б набрало законної сили про це. Наявність кримінального провадження по даному факту зазначені доводи відповідача жодним чином не підтверджує. Необґрунтовано у чому зв'язок між діями однієї із студенток із діяльністю керівника даного закладу тощо. Навпроти, позивачем та його представником було надано суду докази про проведення чисельних та системних заходів із виховної роботи по попередженню протиправної діяльності в закладі загалом та щодо наркотичних засобів зокрема. Порушення директором обов'язку щодо ведення діловодства та архівної справи, суд не вважає одноразовим грубим порушенням законодавства та/чи невиконання обов'язків, передбачених контрактом, що призвели до значних фінансових негативних наслідків для коледжу. Аморальна поведінка, несумісна із зайняттям посади керівника навчального закладу за останні роки в тому числі трагічна подія із студенткою коледжу, яка покінчила життя самогубством, суд вважає, не охоплює підстави для звільнення наголошеними вимогами контракту і не може вважатись такими. Обґрунтовуючи обставини, викладені у попередньому абзаці, представник відповідача вказав на фігурування позивача у чисельних кримінальних провадженнях. Розглядаючи і дані обставини, як підстави для звільнення за згадуваними приписами, суд не вважає їх такими, адже позивач не був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень у встановленому законом порядку. Інших документів, які б визначали аморальну поведінку позивача, суду не надано. Публікації у засобах масової інформації, суд не вважає достатніми доказами, які б свідчили про останнє. Трагічна подія із студенткою закладу, суд вважає, не має зв'язку із діяльністю директора закладу, адже належних доказів про це суду не надано. Знову ж таки, наявність кримінального правопорушення по даному факту зазначених висновків суду не спростовує з наведених раніше мотивів. Стосовно поведінки позивача, то суд зазначає наступне. Така поведінка останнього мала місце до підписання даного контракту і була відома відповідачеві та не стала перепоною для продовження дії контракту. На теперішній час, згадувати дану поведінку і ґрунтувати на ній рішення про звільнення, суд вважає, немає підстав. Дані висновки стосуються і фінансової діяльності. Основна частина претензій виникла до укладення останнього контракту із позивачем. Таким чином, суд вважає, що застосовані твердження у оскаржуваному позивачем рішенні є неактуальними і з врахуванням положень ст.ст. 148 149 КЗпП України. Аналізуючи докази, подані позивачем про позитивну його характеристику видану відповідачем, зокрема в 2016 році, успішне проведення атестації навчального закладу та високі результати випускників закладу в роки, що передували звільненню, ставлять під сумнів раптово виниклі підстави для звільнення позивача. За таких обставин суд вважає рішення прийняте відповідачем не ґрунтовним і протиправним, а отже підлягає до скасування. Вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення з поновленням його на посаді, яку він обіймав. Показання свідків, допитаних за клопотанням представника відповідача, нових обставин не відкрили і при прийнятті рішення судом, враховуючи показане ними, до уваги не приймаються. Вимоги процесуального закону в його п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України стосовно негайного виконання рішення безальтернативні і підлягають до обовязкового застосування. Одночасно, вимоги позивача до Житомирської обласної ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, викликаного незаконним звільненням, не підлягають до задоволення, адже відповідач нарахуванням та виплатою заробітної плати не займався. Щонайменше доказів про таке суду не надано. За статутом коледжу та іншими локальними актами відповідач є лише органом по управлінню майном, на який, серед іншого, покладено обовязок по призначенню та звільненню керівника. Представник відповідача у поясненнях наданих суду в ході судового розгляду клопотав постановити окрему ухвалу з приводу протиправних дій позивача. Суд вважає, що таких протиправних дій у ході судового розгляду не встановлено і підстав для постановлення окремої ухвали немає. Підписання деяких документів позивачем після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення і на час дії ухвали про забезпечення позову зазначених висновків суду не спростовують. Позивачем, при зверненні до суду було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів. Така заява була задоволена і судом вжиті передбачені законом заходи щодо цього. За таких обставин та приймаючи до уваги положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що такі судові витрати підлягаю до стягнення з відповідача на користь позивача у сплаченому розмірі 320 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial