Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, а саме земельну ділянку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про зняття арешту із майна, що перебуває у заставі з метою реалізації. 09.10.2008 року між ПриватБанком (надалі - Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач) укладено кредитний договір № 304К (надалі Кредитний договір), згідно з яким Позивач надав Відповідачу кредит в розмірі 190000.00 грн.. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПриватБанк і Відповідач 10.10.2008 уклали договір іпотеки №б/н (надалі - договір іпотеки). Згідно п. 33.3 (умов) договору іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0.06292 (нуль цілих шістсот дев'яносто дві десятитисячних) га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: с. Вовчинець, Івано-Франківської міської ради, вул. Берегова, кадастровий номер 2610190501090010105. Майно належить Відповідачу на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №847591, виданого 17.12.2007 року управлінням земельних ресурсів в м.Івано_Франківьску, на підставі рішення 9 сесії 5 демократичного скликання Вовчинецької сільської ради від 20.11.2007 року, та зареєстрованого Вовчинецькою сільською радою в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 010729400234. 18.05.2012 року Відповідачем було надано довіреність, якою Відповідач уповноважив ПАТ КБ «ПриватБанк» розпоряджатися (продати, обміняти) належне йому нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, площею 0,06292 (нуль цілих шістсот дев'яносто дві десятитисячних) га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 2610190501090010105. 25.06.2014 Банком було здійснено звернення до Івано-Франківського ВДВС щодо зняття арештів, на що 07.08.2014 року отримано відповідь із посиланням на ч.5 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна (виключна підсудність). Згідно ч.5. ст. 60 Закону України "Виконавче провадження" у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями, згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановлені законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В даному випадку договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, - 10.10.2008, а акт опису ат арешту накладено значно пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. Згідно ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту. Статтею 54 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставлено майна з-під арешту. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процессуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ "Про виконавче провадження", Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р. ,

Outcome: approved