Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Тернопільської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову: приватний виконавець Мелех Анатолій Іванович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання та просить суд винести рішення, яким визнати виконавчий напис №15280 від 26.07.2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» «про звернення стягнення на: цілісний майновий комплекс, а саме: овочевий склад загальною площею 409,8 кв.м. під літ. «А», склад ліктехсировини загальною площею 90,3 кв.м. під літ. «Б», павільйон втор сировини загальною площею 63,3 кв.м. під. Літ. «В», павільйон металевий загальною площею 293,1 кв.м. під літ. «Д», огорожа -1. Цілісний майновий комплекс знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 1,01 га, кадастровий номер [NUMBER], на якій розташований цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником яких є [PERSON] для задоволення зобов»язань згідно Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/11-488 від 21.08.2008 року, кредитором за яким є ПАТ «Укрсоцбанк», таким, що не відповідає виконанню. Ухвалою суду від 04 червня 2018 року провадження у зазначеній справі відкрито. 31 липня 2017 року представником відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого сторона відповідача посилається на те, що виконавчий напис за заявою ПАТ «Укрсоцбанк», вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26 липня 2017 року у відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», банком надано всі необхідні документи та надіслано повідомлення боржнику. При цьому доказів, які б свідчили про порушення нотаріусом при вчиненні виконавчої дії положень вищезазначених норм права, невідповідність наданих нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису відповідному Переліку документів, позивачем не надано. Просить відмовити в задоволенні позову. (а,с.136-139, т.1). Через канцелярію суду 10.09.2018 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив та додаткові пояснення на позовну заяву, в яких позивач додатково посилається, зокрема, на те, що в супереч вимогам ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель іпотекодавцю та боржнику, письмову вимогу про усунення порушення не надсилав і іпотекодавець жодної вимоги від ПАТ «Укрсоцбанк» не отримував. На думку позивача, сума заборгованості [PERSON] по тілу кредиту за кредитним договором кожен раз суттєво різнилась, за незначний період часу. Враховуючи наведені різні суми заборгованості [PERSON] за Кредитним договором по тілу кредиту, відсотках, та сплачені суми Позивачем, виникає у останнього сумнів, щодо належного нарахування Банком боргу по тілу кредиту, та доводить про спірність нарахованої суми заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Укрсоцбанк» по Кредитному договорі, котра зазначена у спірному Виконавчому написі нотаріуса в розмірі 707459,16 грн., яка нотаріусом не перевірена, що призвело до протиправного притягнення [PERSON] до подвійної цивільно-правової відповідальності через орган приватного виконавця в примусовому порядку на користь Банку. Також позивач наголошує, що право вимоги у Банку стосовно виникнення права на дострокове стягнення заборгованості по Кредитному договорі та звернення стягнення на предмет іпотеки виникло саме, ще 23.04.2014 року коли ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до [PERSON] із письмовою вимогою про дострокове повернення усієї суми кредиту по Кредитному договорі. Банком строк позовної давності, станом на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом 26.07.2017 року сплив ще 22.04.2017 року та не був поновлений. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги. Представник відповідача Іванюк Т.М. вважала позов необґрунтованим. Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до матеріалів справи, у судове засідання не з'явились. Від приватного виконавця Мелеха Анатолія Івановича через канцелярію суду надійшли клопотання про неучасть в справі. (а.с.142, т.1). Від інших учасників справи заяв та клопотань до суду не надходило. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши докази, подані сторонами, та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Як встановлено, 21.08.2008 року між Закритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №770/11-488 про надання відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 60000 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 15 відсотків річних, із строком повернення кредиту 21.08.2018 року. (а.с.32-35, т.1). 21.08.2008 року між ЗАКБ СЦ «Укрсоцбанк» та [PERSON], з метою забезпечення належного виконання зобов'язань за згаданим кредитним договором №770/11- 488, було укладено іпотечний договір №770/12-438, посвідчений приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Ціцінським І.В. за реєстровим номером 2208, згідно умов предметом договору іпотеки є: - цілісний майновий комплекс, а саме: овочевий склад загальною площею 409,8 кв.м. під літ. "А", склад ліктехсировини загальною площею 90,3 кв.м. під літ. "Б", павільйон вторсировини загальною площею 63,3 кв.м. під літ. "В", павільйон металевий загальною площею 293,1 кв.м. під літ. "Д". огорожа-1. котрий знаходиться за адресою: [ADDRESS], котрий належить на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане Виконавчим комітетом Гусятинської селищної ради 21.03.2006 року на підставі рішення Виконкому Гусятинської селищної ради № 43 від 15.03.2006 року та зареєстрований Гусятинським РК БТІ 22.03.2006 року за реєстраційним номером 14203577, [PERSON]; - земельна ділянка, площею 1,01 га, кадастровий номер [NUMBER], на якій розташований цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], котра належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого від 01.08.2008 року, серія [NUMBER] Гусятинською селищною радою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченої приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Гречанівським за № 1629 від 04.07.2007 року (надалі Іпотечний договір). (а.с.43-48, т.1). 12.06.2013 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків в складі третейського судді Ярошовця В.М. було прийнято рішення по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму боргу в розмірі 682 606,03 грн. а також витрати, пов'язані з розглядом справи в третейському суді в сумі 7226,06 грн. Як вбачається із змісту рішення Третейського суду, стягнення такої заборгованості відбулося внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] своїх обов'язків як позичальником згаданого кредиту і така заборгованість виникла станом на 10 квітня 2013 року. Як встановлено, сторонами неодноразово вносились зміни до договору №770/11-488 про надання відновлювальної кредитної лінії від 21.08.2008 року, що підтверджується копіями договорів від 27.05.2009 року, 17.09.2009 року, 21.08.2010 року. (а.с. 149-152, 194, 195, т.1 Так, зокрема, 17.09.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін до кредитного договору №770/11-488 про надання відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якого розмір відсотків за користування кредитом встановлений на рівні 15 відсотків річних, із строком повернення кредиту до 1 вересня 2023 року. (а.с.176-184, т.1). 17.09.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір про внесення змін до кредитного договору №770/11-488 про надання відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якого було змінено валюту кредитування із доларів США на національну валюту України гривню шляхом рефінансування розміру кредиту, в результаті чого сума кредиту становила 658220,58 гривень. Процентна ставка сторонами договору була встановлена на рівні 9,9 процентів річних. Розмір обов'язкового щомісячного платежу становив до вересня 2033 року 2742,59 грн. (а.с.185-193, т.1). Зазначені договори про внесення змін є невід'ємними частинами Договору кредиту. Також, 17.09.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] виходячи із укладеного Договору про внесення змін до кредитного договору №770/11-488 про надання відновлювальної кредитної лінії, був укладений договір про внесення змін № 2 до іпотечного договору № 770/12-438, посвідчений приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Ціцінським І.В. за реєстровим номером 1829. (а.с.172-175,т.1). 24.12.2013року суддею Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П. в цивільній справі № 755/27835/13-ц постановлена ухвала про видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.06.2013 р. по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 682 606 грн. 03 коп. та суму витрат, пов'язаних з розглядом справи в третейському суді в розмірі 7 226 грн. 06 коп. та про стягнення з [PERSON], та [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. судового збору. (а.с.53, т.1). 04.05.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом Анатолієм Івановичем за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56323543 по примусовому виконанні виконавчого напису № 15280 виданого 26.07.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на: - цілісний майновий комплекс, а саме: овочевий склад загальною площею 409,8 кв.м. під літ. "А", склад ліктехсировини загальною площею 90,3 кв.м. під літ. "Б", павільйон вторсировини загальною площею 63,3 кв.м. під літ. "В", павільйон металевий загальною площею 293,1 кв.м. під літ. "Д", огорожа-1. Цілісний майновий комплекс знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 1,01 га, кадастровий номер [NUMBER], на якій розташований цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником яких є [PERSON] для задоволення зобов'язань згідно Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/1 1-488 від 21.08.2008 року, кредитором за яким є ПАТ "Укрсоцбапк" для погашення загальної суми заборгованості в розмірі 707459,16 грн. (а.с.59,т1). 26.07.2017 року, за заявою ПАТ «Укрсоцбанк», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис №15280 про звернення стягнення на: цілісний майновий комплекс, а саме: овочевий склад загальною площею 409,8 кв.м. під літ. «А», склад ліктехсировини, загальною площею 90,3 кв.м. під літ. «Б», павільйон втор сировини загальною площею 63,3 кв.м. під. Літ. «В», павільйон металевий загальною площею 293,1 кв.м. під літ. «Д», огорожа -1. Цілісний майновий комплекс знаходиться за адресою: [ADDRESS]; - земельну ділянку площею 1,01 га, кадастровий номер [NUMBER], на якій розташований цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником яких є [PERSON] для задоволення зобов»язань згідно Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/11-488 від 21.08.2008 року, кредитором за яким є ПАТ «Укрсоцбанк».(а.с.212,т.1). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена 05 липня 2017 року судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-887цс17. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія не може бути вчинена, якщо правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним в їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності. Вчинення нотаріальної дії за участю юридичної особи передбачає обов'язкове ознайомлення нотаріуса з її установчими документами ( ст. 44 Закону України "Про нотаріат"). Як вбачається з матеріалів витребуваних в приватного нотаріуса документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, представником Банку нотаріусу не надано установчих документів ПАТ «Укрсоцбанк», що підтверджується відомостями в розділі додатки Заяви представника Банку Матяш Є.М. про вчинення виконавчого напису від 26.07.2017 року. (а.с.213-214, т.1). Як встановлено, в цих документах, відсутня також копія письмового звернення представника Банку до боржника [PERSON] із письмовою вимогою щодо усунення порушень по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/11-488 від 21.08.2008 року. Із витребуваних в нотаріуса матеріалів (а.с.242, т.1) слідує, що зазначена вимога додана нотаріусу не в повному обсязі. В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, чи підписувалась зазначена вимога повноважним представником банку. При цьому, стороною позивача оспорюється факт її отримання та надсилання [PERSON] Також копія зазначеної вимоги не надана представником банку на підставі ухвали суду. Також з матеріалів справи вбачається, що при вчиненні напису нотаріус не отримував від представника банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту [PERSON] у ПАТ «Укрсоцбанк» у 2008 році на підставі Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/11-488 від 21.08.2008 року та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, а також суми процентів, зазначені у написі, є безспірними. Розрахунок боргу, підготовлений працівниками банку щодо наявності грошового зобов'язання позивача по тілу кредиту, відсотках є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до позивача. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №910/5226/17. Як встановлено, не оспорюється сторонами, до заяви про вчинення виконавчого напису представником банку не надано нотаріусу копій рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Укрсоцбанк» в розмірі 682 606,03 грн. та ухвали Дніпровського районного суду від 24.12.2013 року в цивільній справі № 755/27835/13-ц про видачу ПАТ «Укрсоцбанк» виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 12.06.2013 року. Таким чином, на момент звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, існувало рішення третейського суду, яке набрало законної сили і яким була стягнута кредитна заборгованість, яка відрізняється від розміру заборгованості, вказаній банком при зверненні до нотаріуса. Тому вказана заборгованість за кредитним договором на момент звернення до нотаріуса не була безспірною. Також судом встановлено, що в порушення п. 1-1 розділу 1 Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», представником банку не додано до заяви про вчинення виконавчого напису, а нотаріусом не витребувано оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору, що встановлює основне зобов'язання, зокрема, Договорів про внесення змін до кредитного договору №770/11-488 про надання відновлювальної кредитної лінії від 17.09.2013 року, якими було змінено валюту кредитування із доларів США на національну валюту України гривню шляхом рефінансування розміру кредиту, змінено процентну ставку, встановлено розмір щомісячного платежу, а також строк виконання зобов'язання. (а.с.176-184, 185-193 т.1). Зазначені договори про внесення змін є невід'ємними частинами Договору кредиту, що встановлює основне зобов'язання. Як слідує із змісту довідки ПАТ «Укрсоцбанку» № 04.22- 07/7966 від 06.07.2018 року щодо суми внесення коштів [PERSON] на погашення боргу по кредиту, 12.07.2017 року [PERSON] було внесено кошти у розмірі 10000 грн. на рахунок Банку на погашення розміру відсотків за користування кредитом по Кредитному договору. Про те звертаючись до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису від 26 липня 2017 року, представником ПАТ «Укрсоцбанк» зазначено невірну інформацію на момент звернення щодо розміру заборгованості по відсотках за користування кредитом, оскільки зазначена сума не була врахована ні в довідці, ні в заяві. Стороною позивача оспорюється сума заборгованості [PERSON] за Кредитним договором по тілу кредиту, відсотках, посилаючись неналежне нарахування Банком боргу по кредиту, який з врахуванням сплачених боржником сум є спірним. На підтвердження своїх доводів позивач надав копії банківських квитанцій про сплату кредиту, платіжних доручень, вимог банку про сплату повного розміру боргу, рішення третейського суду (а.с. 51-55, 57-58, 73-96 т.1, а.с.38-41 т.2). Зазначені обставини доводять спірність суми заборгованості [PERSON] по Кредитному договору № 770/11-488 від 21.08.2008 року в розмірі 707459,16 грн. станом на 26.07.2017 року на момент вчинення нотаріусом Чуловським В.А. виконавчого напису, оскільки на момент звернення до нотаріуса повинна існувати, й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. При цьому суд наголошує, що безспірність заборгованості це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таку ж по суті правову позицію, викладено в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в справі №760/2193/15-ц та постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Згідно ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може базуватись на припущеннях. За таких обставин суд приходить до висновку, що стороною позивача доведено обставини на спростування безспірності вимог стягувача щодо розміру заборгованості, а також обставин порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, що з урахуванням висновку Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 є підставою для задоволення позовних вимог. При цьому, аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі « Мелтекс ЛТД ( MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, з порушенням процедури, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного у нотаріуса не було законних підстав для вчинення виконавчого напису задля задоволення вимоги ПАТ «Укрсоцбанк». Доводи сторони відповідача про те, що дії нотаріуса при вчиненні спірного виконавчого напису відповідали вимогам закону є необґрунтованими та спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК Укораїни, стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved