Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] 02.04.2019 року звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що під час шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.12.2017р. розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , діти лишилися на проживання з позивачем. Як зазначає [PERSON] , батько після розірвання шлюбу ніякої уваги дітям не приділяє, матеріально не допомагає, не цікавиться їх здоров`ям, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми, тобто свої батьківські обов`язки не виконує. На підставі викладеного, [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 53). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що у зв`язку з віддаленістю проживання не має можливості відвідувати дітей. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виноградівської РДА в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги [PERSON] просив задовольнити надавши при цьому висновок органу опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації Закарпатської області (а.с. 31-34). Представник третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити та при прийнятті рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації Закарпатської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з урахуванням наступного. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.02.2008 року та серії [NUMBER] від 24.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-8). Шлюб між сторонами розірвано 22.12.2017 року (а.с. 13-14). Відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 19.02.2018 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16). Згідно довідки №05 від 04.02.2019 року Сасівського закладу дошкільної освіти Виноградівського району Закарпатської області під час відвідування закладу, дитину [PERSON] приводить та забирає мати, оплату за харчування проводить мати. Під час відвідування дитини дошкільного навчального закладу батько не з"являвся (а.с. 9). Рішенням Виноградівської районної адміністрації Закарпатської області від 31.07.2018 року №03-19/1782 визначено місце проживання дітей з матір"ю [PERSON] в [ADDRESS] та зобов"язано Нестерчука В.Б., батька дітей, належним чином брати участь у вихованні та утриманні малолітніх дітей (а.с. 10). Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Виноградівська районна державна адміністрація Закарпатської області як орган опіки і піклування надала висновок від 24.07.2019 року №03-24/1893 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дітьми, не виявляє турботи та інтересу до їх життя, внутрішнього світу, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не надає підтримки, в тому числі матеріальної. Таку поведінку батька суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками по відношенню до дітей, байдужість до їх долі. Так в судовому засіданні відповідач визнав, що не приймає участі у вихованні дітей, останній раз відвідував їх 4 роки тому. Вказав, що не має можливості для спілкування з дітьми, оскільки діти проживають в Закарпатській області. Однак, суд переконаний, що проживання батька і дітей у різних населених пунктах віддаленістю понад 600 км. в межах однієї держави не є перешкодою для спілкування протягом 4 років поспіль. Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про поважність причини невиконання своїх батьківських обов"язків щодо дітей. Зазначені обставини є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дітям повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їм розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved