Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в якому вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 29.01.2002 року, вони є батьками [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею та на даний час є студентом першого курсу Полтавського університету економіки і торгівлі, денної форми навчання на контрактній основі, термін закінчення навчання 30.06.2019 року, та потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість її надавати. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення сином 23 років, згідно чинного законодавства. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі, в яких вказали, що позов підтримують, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 вересня 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 29.01.2002 року. 26.08.2009 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка "Плотнікова". Відповідно до свідоцтва про народження І-КЕ № 252716 від 23.03.2017 року, виданого Подільським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами по справі [PERSON] проживає разом з матірю позивачем по даній справі, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до довідки Вищого навчального закладу Укоопспілки "Полтавський університет економіки і торгівлі" № 05-26/903-1 від 08.09.2017 року [PERSON] є студентом І курсу даного начального закладу спеціальності 076 "Підприємництво, торгівля та біржова діяльність" освітньої програми "Товарознавство і торговельне підприємництво", скороченого терміну навчання, ступеня бакалавра на базі освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста, факультет товарознавство, торгівлі та маркетингу денної форми навчання. Студент навчається на контрактній основі. Термін закінчення навчання 30.06.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, те, що повнолітня [PERSON] у звязку з навчанням не має можливості працевлаштуватись, а відтак не має самостійного заробітку, у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в період його навчання, оскільки він працює та має стабільний заробіток, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення з відповідача на її користь аліментів до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з 11.10.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved