Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить зобов`язати Агрофірму «Лебежанська» ТОВ видати уточнюючу довідку про характер та умови праці за формою і змістом згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993, за період роботи з 05.02.1992 по 29.01.1997. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він відповідно до п.п. 3) п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки працював трактористом і був безпосередньо занятий у виробництві сільськогосподарської продукції у колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. Він звертався до Чугуївського відділення обслуговування громадян ГУ ПФ України у Харківській області для призначення цієї пенсії та надав необхідний пакет документів, але йому в усній формі було відмовлено без прийняття документів, тому він звернувся до ГУ ПФ України в Харківській області. Але при вирахуванні йому трудового стажу працівниками Пенсійного фонду не береться до уваги довідка № 4 від 21.01.2019, видана Агрофірмою «Лебежанська», посилаючись на те, що надана довідка невстановленого зразка і також тому, що в трудовій книжці записано, що він був прийнятий на роботу механізатором, а не трактористом у період роботи з 05.02.1992 по 29.07.1997, у зв`язку з чим йому було відмовлено в призначені пільгової пенсії. Однак у агрофірмі, де він працював, надати будь-які інші довідки на підтвердження стажу тракториста видати відмовляються, навіть на запити Пенсійного фонду, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду, оскільки його пільговий стаж становить більше 20 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Представник відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Директором Агрофірми «Лебежанська» ТОВ наданий відзив на позов, в якому проти позову заперечують у повному обсязі, оскільки позивачу 18.06.2018, 29.11.2018 та 21.01.2019 видавались довідки встановленого зразка про те, що він дійсно працював в період з 05.02.1992 до 29.07.1997 трактористом-машиністом і вказані довідки були надані за формою і змістом згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ№ 637 від 12.08.1993 і більше за будь-якими довідками позивач не звертався. Позивачем надана відповідь на відзив, в якій вважає відзив необґрунтованим, а надані підприємством довідки такими, що не відповідають вимогам Пенсійного фонду. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи та свідків, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , працював у радгоспі «Лебежанський» Чугуївського району Харківської області з 05.02.1992 по 29.01.1997, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] , виданою 30.01.1991 (а.с. 9-14). Так, згідно записів у вказаній трудовій книжці за період з 05.02.1992 по 29.01.1997: - 05.02.1992 прийнятий механізатором механізованого загону № 1 на підставі наказу № 25-к 05 від 07.02.1992; - 10.03.1995 переведений механізатором ІІ класу на підставі наказу № 36-к 058 від 10.03.1995; - 25.12.1996 радгосп «Лебежанський» реорганізовано у колективне сільськогосподарське підприємство "Лебежанський" на підставі рішення загальних зборів колективу радгоспу, наказ № 21 від 25.12.1996; - 17.01.1997 переведений механізатором ІІ класу механізованого загону колективного сільськогосподарського підприємства "Лебежанський" на підставі рішення правління КСП, наказ № 1 від 17.01.1997; - 29.01.1997 звільнений з господарства за ст. 40 п. 7 КЗпП України, на підставі наказу № 5 від 31.01.1997. Тобто, [PERSON] працював механізатором з 05.02.1992 по 29.01.1997. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 20 вказаного Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, у якому працювала особа зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера. Згідно довідки Агрофірми «Лебежанська» ТОВ № 4 від 21.01.2019, яка видана [PERSON] про те, що він дійсно працював у радгоспі «Лебежанський», КСП «Лебежанський» з 05.02.1992 трактористом механізованого загону (наказ № 25 від 07.02.1992) по 29.01.1997 (наказ № 5-к від 31.01.1997) (а.с. 16). Вказана довідка видана на підставі наказів по господарству і розрахунково-платіжних відомостей на заробітну плату за 1992-1997 роки. Також у довідці зазначено, що 25.12.1996 радгосп «Лебежанський» був перетворений у КСП «Лебежанський» за рішенням загального засідання, протокол № 1 від 25.12.1996, а 26.01.2000 КСП «Лебежанський» був реорганізований в агрофірму «Лебежанська» ТОВ згідно рішення загального засідання, протокол № 8 від 18.01.2000. Така саме довідка надавалась позивачу при першому зверненні до органів Пенсійного фонду 18.06.2018 за № 22 (а.с. 18). Також позивачу була надана довідка Агрофірмою «Лебежанська» ТОВ № 41 від 29.11.2018, про те, що він працював у радгоспі «Лебежанський», КСП «Лебежанський» з 05.1992 по 29.01.1997 трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільсько-господарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві (а.с. 17). У цій довідці вказані підстави видачі довідки: наказ про прийняття на роботу та звільнення з неї і розрахункові відомості про заробітну плату. В ході судового розгляду допитані свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що позивач працював в той період часу трактористом у відповідача, який міняв назву підприємства, а які записи в трудовій книжці робились, [PERSON] міг і не знати. Таким чином, у ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді тракториста у період з 05.02.1992 по 29.01.19977 на підприємстві, яке займалось сільським господарством, що підтверджується як даними трудової книжки, так і довідками правонаступника підприємства. Позивач для отримання пенсії на пільгових умовах звернувся до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківський області та Головного управління Пенсійного фонду України з приводу вирішення питання про призначення пільгової пенсії як трактористу, на що йому було надано відповідь про необхідність надання відповідних довідок, які підтверджують роботу на посаді тракториста-машиніста, та роз`яснено порядок призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 19, 23-25). Згідно наданих відповідей відомостей, які наявні у трудовій книжці позивача, недостатньо для призначення пільгової пенсії і для підтвердження спеціального стажу він може звернутись для отримання уточнюючої довідки до підприємства, на якому він фактично працював. Відповідно, враховуючи вимоги ст. 49 КзпП України та ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», позивач має право на отримання уточнюючої довідки від агрофірми про наявність у нього стажу роботи трактористом, зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції. Доводи відповідача про те, що довідка вже надана, у зв`язку з цим уточнююча довідка не може бути видана, є безпідставними, оскільки зобов`язання щодо видачі позивачу уточнюючої довідки для підтвердження спеціального трудового стажу, за правилами пункту 20 Порядку, покладаються на підприємство. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання Агрофірму «Лебежанська» ТОВ видати йому уточнюючу довідку про характер та умови праці за формою і змістом згідно додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, про те, що позивач працював трактористом та безпосередньо брав участь у виробництві сільськогосподарської продукції, є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково у довідці наводяться відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (у тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції. Обчислення періодів роботи за їх фактичною тривалістю, що зараховуються до спеціального стажу, а також розрахунок безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції належить до повноважень роботодавця, що забезпечується веденням обліку робочого часу на підприємстві або встановленням мінімуму трудової участі у господарстві. На підставі статті 141 ЦПК України, оскільки суд задовольнив позовні вимоги позивачу, судовий збір, сплачений позивачем при пред`явлені позову, підлягає поверненню. На підставі викладеного та

Outcome: approved