overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 лютого 1998 року між ПП "Сигнал" та відповідачем був укладений договір №8248 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ПП "Сигнал" придбав магазин промислових товарів по [ADDRESS], який належить відповідача на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів №135-94 від 01.07.1994 р. В рахунок укладеного договору ПП "Сигнал" передав відповідачу відповідну грошову суму, а він фактично передав їм у власність нерухомість, а самемагазин промислових товарів по [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просила визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 17 лютого 1998 року між ПП "Сигнал" та відповідачем був укладений договір №8248 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ПП "Сигнал" придбав магазин промислових товарів по [ADDRESS], загальною площею 32,5 кв.м., який належить відповідачу на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради народних депутатів №135-94 від 01.07.1994 р. Договір №8248 купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Південній товарній біржі у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за №8248 від 17.02.1998 р., зареєстрованого в ММБТІ 02.08.1999 р. за реєстр. №2116. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328,334, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказує, що 06.03.2015 між ПАТ "Ідея Банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № L01.188.34552, за яким ПАТ "Ідея Банк" надав відповідачу кредит в сумі 54684, 00 грн. зі сплатою процентів річних у розмірі 14,00%, на строк 96 місяців. На підставі догововору факторингу від 31.12.2015 ПАТ "Ідея Банк" передав належне йому право вимоги за кредитним догвором від 06.03.2015 № L01.188.34552 ТОВ "ФК "Рантьє". У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору у останнього утворилась заборгованість розмір якої станом на 11.02.2016 складає 65813,85 грн., в тому числі: 54683,90 грн. заборгованість за кредитом; 11129,99 грн. заборгованість за процентами та комісіями. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

В березні 2015 року ПАТ "Фірма Бакалія" звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просило стягнути з неї 6 801 грн. 70 коп. боргу та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказувала, що 30 січня 2014 року товариство уклало із відповідачкою Договір позики грошей в сумі 7 500 грн. Товариство передало, а відповідачка отримала вказані кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Кошти відповідачка зобовязувались повернути не пізніше 30 січня 2015 року. Проте незважаючи на сплив терміну погашення боргу кошти в повному обсязі повернуті не були, а повернуто лише 893 грн. 49 коп., тому просить стягнути з відповідачки решту позичених нею коштів та пеню. Представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце судового засідання, до суду не зявилась. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що 30 січня 2014 року ПАТ "Фірма Бакалія" уклало із [PERSON] Договір позики грошей в сумі 7 500 грн. ПАТ "Фірма Бакалія" передало, а [PERSON] отримала вказані кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером. Кошти [PERSON] зобовязувались повернути не пізніше 30 січня 2015 року. Проте незважаючи на сплив терміну погашення боргу кошти в повному обсязі повернуті не були, а повернуто лише 893 грн. 49 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Відповідно до п. 6.2 Договору позики, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, Позичальник сплачує Позикодавцю пеню у розмірі 3% від суми позики за кожен день прострочення повернення позики, яка становить 198 грн. 19 коп.\~ З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала у визначені строки зобовязання з повернення позики ПАТ "Фірма Бакалія", яке відповідно до умов Договору позики вправі стягнути позику та пеню. Крім того, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню всі судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2016 року позов [PERSON] було задоволено. Договір оренди земельної ділянки загальною площею - 8,1337 га., яка розташована на території Вірнопільської сільської ради, контур № 21, ділянка № 181, укладений 01.12.2007 року між [PERSON] та СТОВ "Старт", зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП "ЦДЗК при ДК по земельним ресурсам" 14.04.2008 року за № 040867200186 розірвано. Зобовязано СТОВ "Старт" передати [PERSON] вказану земельну ділянку. Статтею 88 ч. 1, 2, 3 ЦПК України встановлено: -ч. 1 стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; -ч. 2 якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли; -ч. 3 якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, по якому ставки судового збору виплачуються в розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: -п. 4 судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

26.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить в порядку ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" зняти арешт з нерухомого майна, а саме житлового будинку, що належить їй на праві власності, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Ульяновського РУЮ від 26.11.2009 року . В обґрунтування позову [PERSON]. зазначила, що 20.05.2009 року вона розірвала шлюб з [PERSON]. За час перебування у шлюбі з разом [PERSON] придбали житловий будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Кіровоградської області. Після розірвання шлюбу в 2009 році [PERSON]. звернулась до Ульяновського районного суду з позовом про поділ майна, для забезпечення позову Ульяновським районним судом було винесено ухвалу про накладання арешту на майно [PERSON]., а саме житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. 20.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] по цивільній справі про поділ майна було укладено мирову угоду, яка була затверджена судом у відповідності до якої за [PERSON]. визнано право власності на зазначений будинок. Після затвердження судом мирової угоди [PERSON]. зареєструвала будинок на себе, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 30717761 від 22.07.2011 року. В серпні 2015 року позивач звернулась до нотаріуса щоб оформити договір купівлі-продажу будинку який їй належить на праві власності, але нотаріус було відмовлено в зв"язку з тим що на зазначений будинок накладено арешт. У судове засідання сторони не з'явились, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує та просить задовольнити, представник відповідача визнає позов, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Ульяновського відділу державної виконавчої служби районного управління юстиції від 26.11.2009 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок по [ADDRESS], який належить [PERSON]. на праві власності ( а.с.11-12). 20.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] по цивільній справі про поділ майна було укладено мирову угоду, яка була затверджена судом у відповідності до якої за [PERSON]. визнано право власності на зазначений будинок ( а.с.7-10). Після затвердження судом мирової угоди [PERSON]. зареєструвала зазначений будинок на себе, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 30717761 від 22.07.2011 року( а.с.11). В серпні 2015 року позивач звернулась до нотаріуса щоб оформити договір купівл-продажу будинку який їй належить на праві власності, але нотаріус їй відмовив в зв"язку з тим що на зазначений будинок накладено арешт. Ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає випадки зняття арешту з майна, в тому числі арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, позов обгрунтований та підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

16.09.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власниками будинку № 52, що розташований по вул. В. Винниченка (Калініна )в м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області. В даному будинку з 18.11.1996 року зареєстрована відповідач, але в будинку не проживає з дня реєстрації. Тому, просить суд визнати її такою, що втратила право на користування жилим приміщенням- будинком. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Будинок № 52 по вул. В. Винниченка ( Калініна) в м. Мала Виска Маловисківського району Кіровоградської області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 277. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, серед яких однією з підстав є судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що позивач є власником будинку в якому понад 20 років не проживає відповідач, яка позовні вимоги визнала, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

18.12.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі до 16.10.2012 року. В судовому порядку між ними вирішено питання щодо розподілу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ухвали суду, якою затверджено мирову угоду, йому виділено в особисту власність житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] з листопада місяця 2013 року в даному будинку не проживає, але знятися з реєстрації добровільно не бажає. Тому, просить суд визнати її такою, що втратила право на користування жилим будинком. Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2013 року затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] щодо поділу майна , що є їх спільною сумісною власністю. В порядку поділу майна [PERSON] виділено в особисту власність житловий будинок [ADDRESS] З довідки виданої адресно-довідковим підрозділом територіального органу ДМС України вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] Відповідно до акту встановлення факту не проживання від 22.12.2014 року та довідки виданої Смолінською селищною радою Маловисківського району від 10.02.2015 року, вбачається, що [PERSON] понад один рік не проживає в [ADDRESS] Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, серед яких однією з підстав є судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

26.04.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власниками квартири № 83, що розташована в будинку № 9 по вул.Казакова в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області. В даній квартирі зареєстрований відповідач, який понад один рік в ній не проживає, з реєстрації не знявся. Просить суд визнати його таким, що втратив право на користування житловою квартирою. Позивач в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення третейського суду № 27/10 від 07.11.2007 року, зареєстрованого у реєстрову книгу за №1 за реєстровим номером №110, що вбачається з реєстраційного посвідчення. 10.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після реєстрації якого [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON], що вбачається з свідоцтва про шлюб серія І-ОЛ № 079265. Отже, позивач є власником квартири № 83, що розташована в будинку № 9 по вул.Казакова в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області. З довідки виданої Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області, від 30.08.2016 року встановлено, що в квартирі № 83, що розташована в будинку № 9 по вул.Казакова в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області зареєстрований з 18.06.2012 року [PERSON], але в ній не проживає з березня 2014 року по даний час. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.04.2016 року вбачається, що жителі будинку №9 по вул. Казакова в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області засвідчили, що [PERSON] не проживає в квартирі №83. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, серед яких однією з підстав є судове рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось з позовом до суду про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання з відповідача у сумі 110986,03 грн., 3% річних в сумі 2581,20 грн., інфляційні витрати в сумі 5052,48 грн. та судові витрати. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з теплопостачання (особовий рахунок [NUMBER] ). Станом на 01.03.2021 у відповідачів, внаслідок неповної оплати, утворилась заборгованість за період з 01.03.2013 по 28.02.2021 у сумі 120889,71 грн., що є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води. Суд, дослідивши надані докази, приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідачі зареєстровані та мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з теплопостачання. Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги. Згідно з ст. 67 ЖК України комунальні послуги підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартиру платню та комунальні платежі. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до пп. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати відповідачами рахунків за надані послуги станом на 01.03.2021 у відповідачів, утворилась заборгованість за період з 01.03.2013 по 28.02.2021 у сумі 120889,71 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Також, підлягають стягненню з відповідачів і понесені позивачем судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: approved