Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 16.03.2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилися діти : син -[PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. З відповідачем у неї спільне життя не склалося, немає взаємопорозуміння, поваги. Тому шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства з відповідачем позивач не веде, тому шлюб носить формальний характер. Угоди щодо добровільної сплати аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач будучи працездатним, не маючи інших утриманців, добровільно надавати допомогу на утримання дитини відмовляється. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, і просила суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу, стягнення з відповідача на її користь аліментів у твердій сумі в розмірі не менше 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, пізніше фактично погодилась на 1000 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що готовий сплачувати не більше 1000 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2005 року між позивачем і відповідачем зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 357 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина -[PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Про способи виконання обов'язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В даному випадку позивач просить про стягнення аліментів з відповідача на користь неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати, малолітніх дітей : сина -[PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишити проживати з матір'ю, при реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «[PERSON]», а також враховуючи те, що відповідач не має інших утриманців і немає інших зобов'язань по сплаті аліментів, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 ч.1 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",

Outcome: partial