Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради майнової шкоди в загальному розмірі 50 958, 37 грн. та понесені судові витрати у сумі 1254 грн 09 коп, які складаються з 350 грн оплати за обстеження ТЗ з метою визначення вартості ремонтних робіт, 120 грн на оплату замовлення метеорологічної інформації станом на 03.07.2019 року, 768 грн судового збору . В обґрунтування позовних вимог вказав, що є власником автомобіля марки ВАЗ модель 211440, 2008 року випуску, номерний знак [NUMBER] . 03 липня 2019 на вказаний автомобіль, який був припаркований його сином [PERSON] , якому автомобіль на той час був переданий у користування у встановленому законом порядку, на подвірї будинку [ADDRESS] , під час непогоди, впало дерево, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження із заподіянням матеріальних збитків. Зазначає, що шкода завдана з вини відповідача внаслідок неналежного виконання своїх повноважень і обовязків з контролю за станом утримання зелених насаджень. Так, кора дерева була пошкоджена ще в 2011 році під час підпалу припаркованого біля автомобілю Мерседес, про що було повідомлено в місцевих СМІ, проте за цей час відповідачем внаслідок неправомірної бездіяльності не було вжито заходів щодо забезпечення на виконання передбаченого законодавством України обов`язку з організації та забезпечення догляду за санітарним станом зелених насаджень на землях комунальної власності. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на свою користь 50 958, 37 грн завданої матеріальної шкоди, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, так як позов заявлено до неналежного відповідача. Так, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень . Адміністрація не є балансоутримувачем вказаного дерева , органом місцевого самоврядування не визначено відповідальну особу за стан зелених насаджень. Позов не містить переконливих доказів того, що саме адміністрація Центрального району є заподіювачем шкоди. Так, згідно положення про Адміністрацію , затв рішенням ММР № 16/32 від 23.02.2017 року , за рішенням виконавчого органу міської ради на території приватного сектору та на території, прилеглій до відомчого житлового фонду та житллових будинків комунальної власності за зверненням юридичних та фізичних осіб, які фіксуються у службі оперативного реагування Департаменту ЖКГ ММР, і тільки за наявності вказаних підстав може здійснювати заходи щодо оршганізації та виконання робіт із знесення, кронування та санітарної обрізки дерев вмежах встановлених обмежень. Для вжиття відповідних заходів у Адімінстрації підстав не було. Падіння дерева сталося внаслідок небезпечного природного явища, тобто внаслідок обставин непереборної сили , що виключає відповідальність адміністрації. Крім того, матеріальні зютки могли бути завдані позивачу внаслідок його власних дій, адже він не дотримувався правил стоянки автомобіля на прилеглій території будинку в межах зелених насаджень. Ухвалою суду від 10.10. 2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження . У минулому судовому засіданні представник позивача адвокатка Чернієнко А.В. підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог з викладених у відзиві підстав, просив відмовити у позові в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного. Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до\~ст.17 Закону України «Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини» від 23 лютого 2006 року\~за\~№3477-IV\~застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція), ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові\~та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому\~Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина 1\~ст.15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно дост.5Закону України«Про місцевесамоврядування» від\~21травня 1997 року №280/97-ВР (далі\~ЗаконУкраїни №280/97-ВР) система місцевогосамоврядування включає: територіальну громаду, сільську, селищну, міську раду, сільського, селищного, міського голову та виконавчі органи сільської, селищної, міської ради, старосту. Згідно до\~ст.10 Закону України №280/97-ВР\~міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені\~Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами. Порядок формування та організація діяльності рад визначаються\~Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад. Статтею 1 Закону України «Про благоустрійнаселених пунктів`від\~06вересня 2005року №2807-ІV(далі\~ЗаконУкраїни №2807-ІV)визначено,що благоустрій населених пунктів це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Пунктом 1\~ст.13 Закону України №2807-ІV\~встановлено, що до об`єктів благоустрою, крім інших, належать вулиці та прибудинкові території. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою згідно зі\~ст.21 цього закону\~є : 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Згідно зі\~ст.15 цього ж закону\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Відповідно до\~ст.25 цього Закону\~утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Згідно з п.3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України від 10 квітня 2006 року №105, яким врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі\~Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Згідно з п.п.5.1, 5.4, 5.5 зазначених Правил органи державної влади та органи місцевого самоврядування визначають на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувачів об`єктів благоустрою зеленого господарства державної та комунальної власності. На об`єктах державної чи комунальної власності межі закріпленої території та обсяги пайової участі визначають місцеві органи влади. Відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів. Крім того, відповідно до розділу 12 Правил утримання з метою контролю за станом міських зелених насаджень балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік\~навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому\~лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. За даними обстежень складають відповідні акти. Як вбачається з матеріалів справи, на території міста, де сталася подія з пошкодженням автомобіля позивача, діє Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради. Рішенням Миколаївської міської ради від 23 лютого 2017 року № 16/32 затверджено положення про Адміністрацію Центрального району Миколаївської міської ради. Відповідно до п.п.3.4.16, 3.4.17 Положення про Адміністрацію Центрального району Миколаївської міської ради до повноважень зазначеної адміністрації належить контроль за організацією робіт з утримання, благоустрою та санітарного очищення території району. В порядку виконання цих функції адміністрація здійснює організацію та виконання робіт із знесення, кронування та санітарної обрізки дерев, кущів на території, прилеглій до відомчого житлового фонду та житлових будинків комунальної власності; організацію робіт по догляду за об`єктами благоустрою, закріпленими за адміністрацією району. Згідно інформації Департаменту ЖКГ ММР, рішенням Миколаївської міської ради від 28 лютого 2014 року №208 закріплено перелік об`єктів благоустрою міста, що фінансуються з міського бюджету, організацію та забезпечення догляду та санітарного стану яких здійснюють адміністрації районів міської ради. В заначеному переліку вказано вулицю Колодязну, яка розташована на території Центрального району міста Миколаєва і закріплена за Адміністрацією Центрального району Миколаївської міської ради. Із матеріалів справи встановлено, що 03 липня 2019 року близько 18.00 на належний позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] автомобіль марки ВАЗ , модель 2114 40, номерний знак [NUMBER] , який був припаркований у подвірї біля будинку № 10 по вул. Колодязній у м. Миколаєві, під час несприятливих погодних умов (згідно відповіді Миколаївського обласного центру з гідрометеорології спостерігалося небезпечне явище вітер західного напрямку 11-16 м/с) , впало дерево, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження із заподіянням матеріальних збитків. Позивач невідкладно в той же день повідомив про подію орган МВС. Зазначені обставини підтверджуються відповіддю ГУ ДСНС України в Миколаївській області; матеріалами ЄО № 16531 від 03.07.2019 Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про те, що заяву сина позивача [PERSON] з приводу пошкодження його автомобіля зареєстровано та встановлено, що 03.07.2019 на автомобіль ВАЗ, номерний знак [NUMBER] який знаходився у дворі будинку за адресою: [ADDRESS] , під час непогоди, впало дерево та пошкодило його . Розмір заподіяного матеріальногго збитку для початку розслідування кримінального провадження за ознаками\~статтею 194 КК України\~(умисне знищення чи пошкодження майна) є недостатнім, а також наданими фото та поясненнями допитаного у якості свідка в судовому засіданні [PERSON] . В зв`язку з цим, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимим доказами факт заподіяння йому матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження належного йому на праві власності транспортного засобу через падіння дерева. Згідно Актів № 725 та № 723 від 01.07.2019 року щодо огляду зелених насаджень по [ADDRESS] 01.07.2019 фахівцями управління екології Департаменту ЖКГ спільно з представником Державної екологічної інспекції у Миколаївській області за взерненням [PERSON] з метою попередження аварійної ситуації - було проведено комісійне обстеження зелених насаджень за вищевказаною адресою та складено акти на обрізку та видалення дерев. Серед іншого встановлено, що знесенню підлягає сухе на 100% дерево тополі, аварійні катальпа та клен, а також 7 дерев підлягають санітарній обрізці сухого гілля. Визначено, що роботи по знесенню вказаних насаджень виконувати організаціями зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами, на умовах договору у присутності представника адміністрації району Миколаївської міської ради або фахівця управління екології департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради відповідно до закріплення територій. Відповідно до повноважень даний акт направлено для організації та виконання робіт до Адміністрації району ММР, станом на 13.08.2019 року вони все ще перебували на виконанні у Адімністрації Центрального району. Згідно рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 208 від 28.02.2014 затверджено перелік обєктіа благоустрою м.Миколаєва , що фінансуються з міського бюджету, оргнізацію та забезпесення догляду та санітарного стану яких здійснюють адміністрації районів ММР, серед яких до відання Адміністрації Центрального району відноситься вулиця Колодязна. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 7 частини першої\~статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів"\~передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. Статтею 42 Земельного кодексу України\~визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. А відповідно до\~ст.125 Земельного кодексу України\~право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно\~ст.126 Земельного кодексу України\~право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до\~ст.322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.373 ЦК України\~право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Підпунктом 7 пункту "а" частини першої\~статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування"\~передбачено, що до\~відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування або його виконавчим органом, як відповідальну особу за стан зелених насаджень у дворі біля будинку по [ADDRESS] . Відповідно до ч.5\~ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»\~облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування. Так, будинок [ADDRESS] передано на обслуговування ТОВ «Центральний -1» за Договором від 06.09.2010. Відносини в сфері управління/утримання житлового фонду врегульовано нормами\~ЖК України,\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року, Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд. Із зазначених нормативних актів не вбачається обов`язку підприємств, які надають послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, слідкувати за станом зелених насаджень. Отже міська рада, яка від імені територіальної громади, відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», є відповідальною за організацію благоустрою на території міста, своїм рішенням, в межах наданих повноважень визначила адміністрацію Центрального району відповідальною за організацію та забезпечення догляду та санітарного стану об`єктів благоустрою на території Центрального району, у тому числі і щодо зелених насаджень на [ADDRESS] . З огляду на встановлені обставини та зазначені правові норми, суд вважає, що доводи відзиву про те, що Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради, тільки за зверненням юридичних чи фізичних осіб, які фіксуються у службі оперативного реагування «1588» департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, і тільки за наявності вказаних підстав, може здійснювати заходи щодо організації та виконання робіт із знесення, кронування та санітарної обрізки дерев і кущів, в межах встановлених обмежень, не заслуговують на увагу. Також є неспроможними твердження відповідача, що на балансі відповідача не перебуває територія, де відбулося пошкодження транспортного засобу позивача, оскільки саме відповідачем за правилами ст.ст. 76-81 ЦПК України\~не доведено переконливими доказами цей факт, а тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність правовим підстав для притягнення Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради до відповідальності. Також відповідач посилається на укладення ним договору № 151 про закупівлю послуг від 05.06.2019 з ТОВ «Будсервіс-НК» строком дії до 31.12.2019 року, найменування послуг : Підрізання дерев і живих огорож ( послуги зі знесення омолодження та санітарної і формувальної обрізки дерев. Проте зі змісту вказаного догвору вбачається, що товаристо ж лише виконавцем вказаних послуг виключно на замовлення Адімінстрації на підставі чітко вказаних обїєктів згідно складених в установленому законом порядку Актів на виконання конкретних робіт, переданих Адміністрацією. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач не надав доказів про визначення на конкурсних засадах із числа спеціалізованих підприємств, організацій балансоутримувача зелених насаджень згідно акту № 726 та 725 від 01.07.2019 по їх видаленню, зокрема, за адресою: [ADDRESS] , а відповідно обовязок, який покладено на Адміністрацію Центрального району, як самостійну юридичну особу, з організації та виконання робіт із знесення зелених насаджень не виконаний, тому відповідальність за відшкодування шкоди, заподіяної позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок падіння дерева у подвірї вказаного будинку, має понести саме ця особа. \~Відповідно до частин 1 - 3\~статті 22 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або\~законом\~не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначенні\~статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вартість відновлювального ремонту автомобіля підтверджується рахунком-фактурою ТОВ «АвтоЗАЗ Сервіс» № СЧ-0001021 від 30.09.2019, відповідно до якого вартість робіт і запчастин по ремонту автомобіля ВАЗ 21114, номерний знак [NUMBER] , складає 50 958,37 грн. Із пояснень позивача встановлено, що страхування від нещасного випадку ним не здійснювалося та до теперішнього часу автомобіль не відремонтований. Доказів, які б спростували розмір заподіяних збитків автмобілю позивача, доказів на підтвердження, що варітсть відновлювального ремонту є меншою відповідачем суду не надано і про такі не заявлено. Міська рада, яка від імені територіальної громади, відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», є відповідальною за організацію благоустрою на території міста, своїм рішенням, в межах наданих повноважень визначила адміністрацію Центрального району відповідальною за організацію та забезпечення догляду та санітарного стану об`єктів благоустрою на території Центрального району, у тому числі і щодо зелених насаджень на [ADDRESS] . Відтак до відання саме виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування як відповідальну за стан зелених насаджень особу. \~Аналіз приведених норм у контексті спірних правовідносин доводить висновку про те, що відповідач у справі як виконавчий орган міської ради мав визначити балансоутримувача зелених насаджень біля вказаного будинку і здійснювати контроль за їх станом. Ні адміністрація Центрального району ні міська рада не надали доказів того, що ними визначено на конкурсних засадах балансоутримувача зелених насаджень, які розміщені вздовж вул. Колодязній або підприємство, з яким укладено договір про утримання та догляд за цими зеленими насадженнями. \~За таких обставин, вказаний обов`язок покладено на адміністрацію Центрального району, як самостійну юридичну особу, в сфері організації та виконання робіт із збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою. Елементним складом цивільного правопорушення є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. При цьому, в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Наявність вини заподіювача презюмується, якщо він не доведе, що шкоди завдано не з його вини. Належними та достовірними доказами підтверджено, що автомобіль позивача дістав механічних пошкоджень внаслідок падіння напівсухого дерева тополі, яке є елементом благоустрою, біля будинку [ADDRESS] . Встановлене є наслідком неналежного виконання адміністрацією свого обов`язку, щодо організації та забезпечення догляду та санітарного стану зелених насаджень на закріпленій території. Відтак, зважаючи на невиконання відповідачем покладеного на нього\~ Законом обов`язку з визначення балансоутримувача зелених насаджень у дворі біля будинку\~ [ADDRESS] (у тому числі, дерева, що пошкодило автомобіль позивача), суд доходить висновку про те, що відповідальність за заподіяну позивачеві майнову шкоду має нести саме Адміністрація Центрального району. Саме вказана бездіяльність останньої перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із фактом пошкодження майна позивача. \~З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. Щодо понесених позивачем витрат на оплату послуг з калькуляції робіт і запчастин, вартість яких згідно акту виконаних робіт від 30.09.2019 складає 350,00 грн., та послуг з отримання інформації за метеорологічну інформацію, вартість якої згідно рахунку фактури № 197 від 10.07.2019 складає 120,00 грн., вони підлягають стягненню на його користь з відповідача на підставі частини 2\~статті 22 ЦК України. Доводи відповідача про те, що він є неналежним відповідачем та відсутність його вини у заподіяній шкоді, так як балансоутримувач зелених насаджень за адресою [ADDRESS] органом місцевого самоврядування, а саме ММР наразі не визначено , отже Адміністрація Центрального району не є відповідальною особою за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними, не заслуговують на увагу, так як суперечать положенням Правил, якими передбачено обовязок адміністрації щодо належного контролю за організацію робіт з утримання, благоустрою та санітарного очищення території району. Не є підставою звільнення відповідача від відповідальності його доводи і про те, що у нього не було підстав для знесення вказаного дерева, адже не було відповідного звернення юридичних або фізичних осіб - адже таке спростовується і Актами обстеження зелених насаджень від 01.07.2019 року за вказаною адресою. У даному випадку, відповідач повинен був завчасно вжити усіх заходів для належного виконання покладених на нього повноважень, що належним чином не було забезпечено. Такі посилання відповідача не заслуговують на увагу і тому, що суперечать положенням Правил, якими передбачено проведення уповноваженою особою систематичних загальних, часткових та позачергових оглядів міських зелених насаджень, чого відповідачем належним чином не було забезпечено. Твердження відповідача щодо несанкціонованої стоянки у дворі будинку транспортного засобу, та заподіяння йому шкоди як наслідок непереборної сили (несприятливих погодних умов) суд вважає є безпідставними. Так, Правилами утримання зелених насаджень заборонено влаштовувати стоянки автомашин на обєктах благоустрою зеленого господарства, паркувати автотранспортні засоби на газонах, однак не заборонено паркувати транспортні засоби на подвірях будинків, що мало місце в даному випадку і підтверджується доданими до позовної заяви фотографіями події. Доводи відповідача про те, що шкода\~\~\~\~ТЗ була заподіяна внаслідок порушення ним\~Правил дорожнього руху\~в частині порядку паркування не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами. Відносно заподіяння позивачу шкоди внаслідок несприятливих погодних умов, то за умови належно виконання Адміністрацією Центрального району своїх повноважень з організації та забезпечення догляду і санітраного стану зелених насаджень на закріпленій ним території вказаної події могло б не трапитися. Враховуючи те, що судом не встановлено порушення позивачем\~Правил дорожнього руху\~України,\~єдиною та достатньою обставиною у цій справі, яка свідчитиме про відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, а як наслідок і відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку її відшкодувати, буде заподіяння такої шкоди у зв`язку із дією об`єктивних обставин, зокрема те, що падіння гілки на автомобіль відбулося внаслідок\~злив, ураганів, сильних вітрів тощо.\~\~ \~Згідно «Настанови з метеорологічного прогнозування», вітер швидкістю 15-24 м/с вважається небезпечним метеорологічним явищем. Проте, наявний у справі лист Миколаївського обласного центру з гідрометеорології не підтверджує відсутність вини відповідача, оскільки з нього не вбачається, що в м. Миколаєві в районі вул.Колодязної приблизно о 18 год. 00 хв. 03 липня 2019 були пориви вітру 15 м/с або більше, а лише зазначено про наявність поривів вітру від 11 до 16 м\\с без опадів по місту. Отже даний доказ не підтверджує відсутність вини відповідача та реальною наявністю об`єктивних погодних обставин, які могли би викликати падіння гілки з дерева. Також суду не надано доказів, що того дня в місті Миколаєві відбувались падіння дерев, гілок в інших місцях через дію об`єктивних обставин, зокрема зливи, урагани, сильні вітри. Завдання цивільного судочинства полягають у справедливому та неупередженому вирішенні справ із метою ефективного захисту порушених прав, оскільки у всіх справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права. Таким чином, Адміністрація Центрального району не довела відсутність своєї вини, а тому саме вона має відповідати за відшкодування шкоди, заподіяній позивачу внаслідок пошкодження автомобіля, що є підставою для задоволення позовних вимог. Частиною 4\~ст.10ЦПК України\~та\~ст.17Закону України«Про виконаннярішень тазастосування практикиЄвропейського судуз правлюдини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовуватиКонвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). На підставі\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, витрати на оплату якого понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved