Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

27 серпня 2015 року до суду надійшла позовна заява від представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кесаревої Г.І. про стягнення з відповідача [PERSON] 829004,88 грн. заборгованості за кредитним договором. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 17 листопада 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 11.3ДС/0259/2006-НВклн, відповідно до умов якого Банк відкриває Позивачальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію в іноземній валюті в сумі 21630,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту, а Позичальник зобов'язується повернути не пізніше 16 листопада 2026 року надані кредити на умовах та у порядку, що передбачені Договором. Кредитні кошти надаються на купівлю нерухомості, зі сплатою 12,50% річних за користування кредитом. Відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом у розмірі 83,33 Доларів США щомісячно до 10-го числа кожного календарного місяця. Банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 20000 доларів США. 20 травня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" (що є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк») та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір куплі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ "Кредитпромбанк" передає ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "Кредитромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ "Дельта Банк" переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов"язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Тобто, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 28.07.2015 року утворилась прострочена заборгованість у розмірі 6769,11 доларів США (149341,99 грн.) - тіло кредиту та 18994 долари США ( 419050,91 грн.) - відсотки за користування кредитом. Відповідно до п. 6.2 Договору Банк має право у разі недотримання Позичальником умов Договору вимагати повернення одержаних коштів, сплати нарахованих процентів за користування ними. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від відповідача повернення заборгованості по кредитному договору у сумі 829004,88 грн., з яких 401227,24 грн. - тіло кредиту, 427777,64 грн. - відсотки, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є [ADDRESS]. Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.33). Відповідача відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи через оголошення в пресі. Оголошення про виклик відповідача опубліковано в газеті «Урядовий Кур'єр» від 10.11.2015 року №209 (а.с. 39-40 ), однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ПАТ «Дельта Банк» зареєстроване як юридична особа (свідоцтво про державну реєстрацію серії АА №267752, видане Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією) та згідно із Статутом функціонує як універсальний банк (а.с. 19-21). Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», банк віднесений до категорії неплатоспроможних. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 03 березня 2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, Кадирова Владислава Володимировича (а.с.4-6). Згідно зі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до уповноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відноситься вжиття передбачених законодавством заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку. Судом встановлено, що 17 листопада 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 11.3ДС/0259/2006-НВ клн, (далі - Договір). Відповідно до п. 1.1 укладеного Договору банк відкриває Позивачальнику невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію в іноземній валюті в сумі 21630,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на дату надання кожного кредиту, а Позичальник зобов'язується повернути не пізніше 16 листопада 2026 року надані кредити на умовах та у порядку, що передбачені Договором (а.с.7). Кредитні кошти надаються на купівлю житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Ярошенко, б.72/1 в сумі 20000 грн. США (п. 2.1.1. Договору, а.с.7). Процентна ставка за користування кредитом відповідно до п. 2.4. Договору дорівнює 12,50 % річних, які Позичальник згідно п. 4.3. Договору зобов'язується сплачувати Банку кожного календарного місяця (а.с.7). Відповідно до п. 4.1 вказаного Договору відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом у розмірі 83,33 Доларів США щомісячно до 10-го числа кожного календарного місяця (а.с.7 зворот). Відповідно до п. 6.2 Договору Банк має право у разі недотримання Позичальником умов Договору вимагати повернення одержаних коштів, сплати нарахованих процентів за користування ними (а.с.10). Даний договір власноручно підписаний [PERSON] (а.с.11). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. 20 травня 2013 року між ПАТ "Кредитпромбанк" (правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк») та ПАТ "Дельта Банк" було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ "Кредитпромбанк" передає ПАТ "Дельта Банк" право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта Банк" замінює ПАТ "Кредитпромбанк" як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ "Кредитромбанк" до ПАТ "Дельта Банк" прав вимоги до боржників, до ПАТ "Дельта Банк" переходить право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.15-17). Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як встановлено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до правил ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 517 ЦК України встановлено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, ті інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з Витягом з Додатку до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 20 травня 2013 року ПАТ "Кредитпромбанк" передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 11.3ДС/0259/2006-НВ клн з [PERSON] 18 186,12 доларів США - фактичного розміру заборгованості та 8226,25 доларів США - заборгованості за відсотками (а.с.18). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. На підставі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені законом або договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 28.07.2015 року утворилась прострочена заборгованість у розмірі 6769,11 доларів США (149341,99 грн.) - тіло кредиту та 18994 долари США ( 419050,91 грн.) - відсотки за користування кредитом. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, відповідно до розрахунку, що його складено позивачем, станом на 28.07.2015 року заборгованість по Договору складає 37 575,67 доларів США, з яких 18 186,12 доларів США - тіло кредиту та 19389,55 доларів США - заборгованість за відсотками, що згідно курсу НБУ (100 доларів США =2206,23 грн.) складає 829004,88 грн., з них: 401227,24 грн. - тіло кредиту, 427777,64 грн. - відсотки (а.с.12). Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. Відповідно до п. 22 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду), від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв"язку з чим суд приходить до висновку про те, що слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 3654 грн.

Outcome: approved