Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

В березні 2015 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідачів на її користь 18091,32 заподіяної матеріальної шкоди, 14616,00 грн. моральної шкоди, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач позов підтримала і просить задовольнити. Представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що 15.10.2014 р. [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Е220», д/н [NUMBER], допустив зіткнення із велосипедом під керуванням [PERSON] (сина позивача). Внаслідок зіткнення [PERSON] отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований в реанімаційне відділення Хмельницької обласної лікарні, де від отриманих травм помер 01.11.2014 р. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2015 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у ПрАТ «УПСК» відповідно до страхового полісу № АС/1946625 від 05.01.2014 р., він повідомив ПрАТ «УПСК» про ДТП і просив виплатити відшкодування, однак страхова компанія не реагує на його звернення. Після смерті сина на його поховання позивачем витрачено 3000 грн. на труну, 788,32 грн. на оплату послуг з поховання, 1503,00 грн. на речі, необхідні для поховання, витрати на виготовлення пам'ятника на загальну суму 12800 грн. Моральна шкода виразилась в душевних стражданнях позивача як матері з приводу смерті її сина; визначає розмір моральної шкоди в максимальному до відшкодування згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмірі - 14616,00 грн. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що згідно додатків до позовної заяви, третя особа без самостійних вимог [PERSON] надіслав заяву про повідомлення ДТП, в якому постраждала позивач, лише 04.11.2014 р., позивач взагалі не повідомила ПрАТ «УПСК» про дану подію, таким чином відповідач не мав об 'єктивної можливості довідатись про ДТП, натомість в ході проведення інвентиразації 20.10.2014 р. виявлено втрату полісу АС/1946625, також по цьому полісу відсутній платіж, тобто правові підстави для здійснення страхового відшкодування відсутні. Наголошує на тому, що право позивача на отримання страхового відшкодування не порушене, оскільки до страхової компанії вона не звернулась. Просить в позові відмовити. В судовому засіданні представник співвідповідача проти позову заперечив та просить в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що підстави, передбачені п. 4.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в даній справі відсутні, позивач із заявою про страхове відшкодування до МТСБУ не мала підстав звертатися та не зверталася, як і до ПрАТ «УПСК», у зв'язку з чим її права на отримання від страховика такого відшкодування не порушене. Звернення до ПрАТ «УПСК» та до МТСБУ заподіювача шкоди [PERSON] вказаним Законом не передбачене, а саме звернення не відповідає вимогам ст. 35 зазначеного Закону. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказавши, що страхова компанія незаконно посилається на недійсність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, посилаючись на втрату бланку полісу серії АС/1946625. Договірні відносини між ним і страхувальником ПрАТ «УПСК» мають місце не вперше, так як у 2014 році між ним і ПрАТ «УПСК» були укладені три договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з видачею відповідних бланків полісів: 5.01.2014 року - поліс № АС/1946625, 23.04.2014 року - поліс № АС/7211724, 14.05.2014 року - поліс № АС/7197635. Код страховика, графічний почерк заповнення, підпис у всіх трьох полісах однаковий, відбиток печатки чіткий, а сума грошових коштів, переданих ним страховику, розбірливо прописана в кожному полісі. Інформація про втрату бланку полісу опублікована в газеті із запізненням на майже тринадцять місяців, а не на два дні, як того вимагають пункти відповідного Положення. Вважає страховий поліс № АС/1946625 від 05.01.2014р. дійсним та просить задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника співвідповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2015 року, який набрав законної сили 17.03.2015 року, встановлено, що 15.10.2014 року біля 18 год. 15 хв., [PERSON], керуючи автомобілем Mercedes Benz E220, д/н [NUMBER], рухаючись по вул. Свободи від вул. Зарічанської в напрямку до Проспекту Миру, виконуючи маневр лівого повороту до подвір'я будинку № 16а, що по вул. Свободи м. Хмельницького, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічним транспортним засобам, перетнувши лінію горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків допустив зіткнення із велосипедом під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Свободи від Проспекту Миру в напрямку до вул. Зарічанської м. Хмельницького, в результаті чого заподіяв тяжкі тілесні ушкодження останньому, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв'язку з настанням смерті. Причиною смерті [PERSON] є черепно-мозкова травма, що проявилась переломом кісток черепа, субдуральною гематомою, ділянкою забою речовини головного мозку. Позивач є матір'ю [PERSON] Внаслідок смерті сина нею витрачено 3000 грн. на труну, 12800 грн. на спорудження надгробного пам'ятника. Вказані обставини підтверджуються товарним чеком від 2.11.2014 року, розрахунковою квитанцією серії НААА № 858759 від 28.02.2015 року, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та свідоцтвом платника єдиного податку на [PERSON], копії котрих наявні у справі. Оплата саме позивачем послуг на поховання в сумі 788,32 грн. та речей, необхідних для поховання, в сумі 1503,00 грн., спростовується договором-замовленням на організацію та проведення поховання № 80070, фіскальним чеком до нього від 3.11.2014 року, видатковою накладною № 901 від 3.11.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 310, копії котрих наявні у справі і в яких вказано, що платником вказаних сум є [PERSON], а не [PERSON] Тим самим за вказаними сумами коштів позивач є неналежним позивачем. Крім того, позивачу як матері [PERSON] третьою особою заподіяна моральна шкода, яка виразилась в глибоких та довготривалих душевних стражданнях з приводу смерті внаслідок ДТП її сина. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Такою особою у даній справі є третя особа [PERSON] 5.01.2014 року між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів шляхом оформлення полісу № АС/1946625, копія котрого наявна в матеріалах справи. Суд критично оцінює і не бере до уваги посилань відповідача ПрАТ «УПСК» на те, що бланк зазначеного полісу було втрачено і його слід вважати недійсним, оскільки: -з пояснювальної записки директора представництва в м. Хмельницькому Київської дирекції ПрАТ «УПСК» Ковтуцького директору КД ПрАТ «УПСК» [PERSON] про втрату бланків полісів вбачається, що вказаний документ подано 20.10.2014 року, тобто через більш як дев'ять місяців з дня укладення відповідного договору та через п'ять днів з дати ДТП за участю третьої особи; -у вище вказаній пояснювальній записці вказано, що втрату виявлено при проведенні інвентаризації. Оскільки записка складена директором представництва в м. Хмельницькому, таким чином, інвентаризація здійснювалась саме у відповідному відокремленому підрозділі відповідача в м. Хмельницькому, однак в звіті про виявлені факти втрати бланків полісів та вжиті заходи за березень 2015 року вказано, що місце події - м. Київ; -зі звіту про виявлені факти втрати бланків полісів та вжиті заходи за березень 2015 року вбачається, що датою втрати бланка відповідач зазначає 2.02.2015 року, оголошення про втрату бланка поліса опубліковано відповідачем в ЗМІ також лише в лютому 2015 року, тобто зі спливом більш як року з дня укладення відповідного договору та понад трьох місяців з дати подання вище вказаної пояснювальної записки; -вимоги до обов'язкових реквізитів поліса дотримані, він містить підпис уповноваженої особи відповідача, печатку та кутовий штамп відповідача, що вбачається з оригіналу поліса, наявного в третьої особи і оглянутого судом в судовому засіданні в ході розгляду справи; -реквізити і почерк, яким заповнено бланк спірного поліса, збігаються з аналогічними реквізитами і почерком попередніх отриманих [PERSON] від того ж страховика полісів (№№ АС/7211724 від 23.04.2014 року, АС/7197635 від 14.05.2014 року), про втрату яких у вище вказаному звіті не зазначено; -передбачених п. 3.5 Порядку замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 7.07.2010 року № 238/2010 (в редакції протоколу Координаційної Ради МТСБУ від 4.11.2013 року № 37/2013) вимог до оформлення факту втрати бланка поліса страховиком дотримано лише частково (в частині отримання письмового пояснення та притягнення до відповідальності відповідальної за втрату особи, оприлюднення інформації про втрачений бланк). Крім того, в силу вище вказаного п. 3.5 зазначеного Порядку, оголошення або визнання бланку полісу втраченим не звільняє страховика від виконання зобов'язань за договором, оформленим на такому бланку, - у випадках виявлення означених фактів. Порядок та умови відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, врегульований Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі: Закон). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, обов'язок з відшкодування заподіяних збитків в межах визначених Законом сум несе ПрАТ «УПСК». Такий обов'язок у даній справі не може бути покладено на МТСБУ з наступних підстав. Підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 статті 41 Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону (учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності); у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно підп. "в" п. 41.2 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Обставини, на які поширювались би вказані норми Закону, у даній справі відсутні, а тому МТСБУ не є належним відповідачем за заявленими вимогами. У відповідності до підп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. [PERSON] неодноразово звертався до відповідача з повідомленням про ДТП, зокрема, зателефонувавши на номер, вказаний на кутовому штампі в полісі, 24.10.2014 року, подавши письмову заяву поштою 4.11.2014 року та 10.01.2015 року. Зазначені обставини підтверджуються довідковою інформацією про надані послуги Хмельницької філії ПрАТ «МТС Україна» від 12.02.2015 року, витягом зі статуту ПВКП «РЕМІКС», довідкою ПВКП «РЕМІКС» за вих. № 10 від 2.06.2015 року, наявними у справі, а також відповідними заявами від 1.11.2014 року та від 9.01.2015 року, рекомендованими повідомленням про вручення, згідно яких листи отримані адресатом 5.11.2014 року та 14.01.2015 року відповідно. Згідно пунктів 34.1 та 34.2 ст. 34 Закону, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Однак відповідач не відреагував на звернення [PERSON], будь-якої відповіді йому не надав, розслідування події не розпочав. В силу пунктів 35.1, 35.2 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування з комплектом передбачених Законом документів (їх оригіналів або засвідчених копій). Після цього згідно ст. 36 Закону страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або відмову в його здійсненні. 20.05.2015 року позивач звернулась до ПрАТ «УПСК» з заявою про страхове відшкодування та комплектом необхідних документів, що підтверджується відповідною заявою від 19.05.2015 року, описом документації, фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 20.05.2015 року. 27.05.2015 року ПрАТ «УПСК» отримало надіслані документи, що підтверджується повідомленням Хмельницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 24.07.2015 року за вих. № 08-СД-175. Проте відповідач продовжує стверджувати, що будь-якої заяви ані від позивача, ані від третьої особи не одержував, внаслідок чого суд приходить до висновку, що такі дії ПрАТ «УПСК» вчиняє з метою ухилення від виконання перед позивачем свого обов'язку з відшкодування заподіяної їй шкоди, а тому зазначених заперечень відповідача до уваги не бере. Особливості відшкодування страховиком шкоди, пов'язаної зі смертю потерпілого, визначені ст. 27 Закону. Згідно пунктів 27.1, 27.3 - 27.5 вказаної статті Закону, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Смерть настала в межах зазначеного строку і безпосередній зв'язок між нею та винними діями страхувальника встановлений вироком суду. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку - 1218 грн.; 1218 х 12 = 14616 грн. Батько померлого за відшкодуванням моральної шкоди до страхової компанії не звертався, що ніким із сторін не оспорюється. Враховуючи зазначене, а також характер та глибину заподіяних душевних страждань, відшкодування моральної шкоди в сумі 14616 грн. слід присудити позивачеві з відповідача в повному розмірі. Крім того, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Оскільки документально підтверджений розмір понесених позивачем витрат на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника становить загалом 15800 грн., а вище вказаний граничний розмір відшкодування - 14616 грн., тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 14616 грн. відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, обов'язок з відшкодування решти суми витрат на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника лежить на [PERSON], однак вимог до нього позивач не заявляє, а суд не вправі самостійно вийти за межі заявлених позовних вимог. Судові витрати у справі, понесені позивачем, складаються з витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., їх компенсація в разі задоволення позову в повному розмірі мала б скласти 1112,44 грн., виходячи з загальної тривалості судових засідань у справі (137 хв.), однак оскільки позов задоволено частково, то компенсації з відповідача на користь позивача підлягає 994,24 грн. вказаних судових витрат - пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України (1112,44 х 29232 : 32707,32 = 994,24). Судовий збір у справі, від сплати котрого позивач була звільнена, слід стягнути з відповідача в сумі 292,32 грн. (1% від задоволених позовних вимог) в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial