Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] року помер дідусь заявника [PERSON]. Після смерті останнього, спадкоємці в установлений законом шестимісячний строк, відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини не звернулися. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 26.02.2014 року, яке вступило в законну силу 11.03.2014 року, заявнику було визначено додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 (три) місяці. 24.03.2014 року заявник звернувся до приватного нотаріусу Татарбунарського нотаріального округу Головного Управління Юстиції в Одеській області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, який видав запит за № 217/02-14 до відділу Держземагенства в Татарбунарському районі Одеської області про надання витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку щодо наявності запису у відповідному розділі чи про відсутність такого запису (із зазначенням про наявність або відсутність відомостей про обтяження (обмеження), відомостей щодо встановлення земельних сервітутів) для оформлення спадщини на земельну ділянку площею 3,93 га, яка знаходиться на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала на момент смерті [PERSON], який помер [INFO] року. На запит нотаріуса, відділ Держземагентства у Татарбунарському районі Одеської області від 02.04.2014 року за вих. № К-84/2014 надав довідку про неможливість надання інформації у зв'язку з тим, що у Державному акті маються виправлення з посиланням на п.67 постанови КМУ «Порядку ведення Державного земельного кадастру» № 1051 від 17.10.2012 року, згідно якого документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. Тому нотаріус відмовив заявнику у відкриті спадкової справи з причин відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - житловий будинок. Заявник вважає, що факт належності спадкодавцю Державного акту на право власності на землю підтверджується вже самим виправленням, здійсненим Татарбунарським районним відділом земельних ресурсів, яке допустило помилку при оформленні даного документу та паспортом власника. Зважаючи на вищевикладене, заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою про встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його присутності, вимоги підтримав. Представник Держземагенства у Татарбунарському районі в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти вимог заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного. Із копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 26.02.2014 року(а.с.5) видно, що [PERSON], як онуку спадкодавця, визначено додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, яка лишилась після смерті [PERSON]. Копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04.11.2006 року (а.с.6) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] року. Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER], виданого відділом внутрішніх справ Татарбунарського райвиконкому Одеської області 08.08.1979 року (а.с.9), по-батькові спадкодавець [PERSON] значиться як " [PERSON] ". Із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 039923, виданого 11.10.2004 року на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації слідує, що власником земельної ділянки, площею 4,93 га, розташованої на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON], де запис по-батькові зачеркнуто та зверху записано "[PERSON]". У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, встановлення факту належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право власності на землю, в якому міститься виправлення запису по батькові останнього, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати його право на спадкування земельної ділянки після смерті дідуся, що встановлено судовим рішенням від 26.02.2014 року (а.с.5). Враховуючи відсутність заперечень заінтересованої особи, яка не має права на теперішній час після смерті спадкодавця вносити виправлення до документів, на підставі яких видавався Державний акт спадкодавцю, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ОД № 039923, виданого 11.10.2004 року на підставі розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації (а.с.13) на ім'я [PERSON] з виправленням запису по батькові на "[PERSON]", оскільки його ім'я та прізвище, місце проживання - с.Приморське Татарбунарського району співпадають з даними його паспорту, вказані документи знаходяться на руках у заявника - онука спадкодавця. Оскільки в позасудовому порядку внести виправлення у правовстановлюючий документ на сьогоднішній день неможливо, вимоги заяви підлягають задоволенню відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, як основані на законі. На підставі викладеного,

Outcome: approved