Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 26466,08 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.10.2017 року в селі Мирне Бориспільського району Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ГАЗ 3302 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яким він незаконно заволодів, та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки ЗІЛ державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бориспільського міськрайоного суду Київської області по справі №359/9482/17 дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] ПДД України. До ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" отримало заяву від страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, внаслідок чого здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 26466,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування від 21.12.2017 року №34682. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відзив на позов не подав, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, належним чином, згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно дост. 1188 ЦК України, при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній із осіб з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Судом встановлено, що 25.10.2017 року в [ADDRESS] , на території автопарку СТОВ "Старинська птахофабрика", відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ГАЗ 3302 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яким він незаконно заволодів, та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки ЗІЛ державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 28-1102-17-00042 від 24.05.2017 року транспортний засіб ГАЗ 3302 державний номерний знак [NUMBER] застрахований у ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група". ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" на підставі акту огляду транспортного засобу від 26.10.2017 року, страхового акту №ЦРКА-2958 від 20.12.2017 року та розрахунку до нього, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 26466,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №34682 від 21.12.2017 року. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області №359/9482/17 від 11 грудня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Згідно вказаної постанови 25.10.2017 року о 21 год. 20 хв. у с. Мирне Бриспільського району Київської області, по вул. Центральна, 1, на території автопарку СТОВ "Старинська птахофабрика", водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н.з [NUMBER] , в порушення п.п. 10.9 ПДР України рухаючись вперед не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки ЗІЛ державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до п.п. 38.1.1 «в» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригодуякщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди Отже, до Позивача, виплативши потерпілій стороні страхове відшкодування, на основі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перейшло право вимоги до винної особи [PERSON] .. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved