Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

04.01.2017 року в.о. головного лікаря обласної психіатричної лікарні № 2 звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, посилаючись на те, що рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2017 року у справі № 611/613/17 госпіталізувано у примусовому порядку до комунального закладу охорони здоров'я - обласної психіатричної лікарні № 2 [PERSON], [INFO], уродженця м. Дубоссари, Молдова, який мешкає в [ADDRESS]. 14 січня 2018 року спливає максимальний 6-місячний строк госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, але він продовжує хворіти на тяжкий психічний розлад: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, його лікування можливе лише в стаціонарних умовах, оскільки він висловлює реальні наміри вчинити дії, що являють собою небезпеку для оточуючих. Представник обласної психіатричної лікарні № 2, лікар психіатр, в судовому засіданні підтримав подану заяву і прохає її задовольнити. Дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, опікуна, які теж підтримують заяву, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 14 липня 2017 року у справі № 611/613/17 госпіталізовано у примусовому порядку до комунального закладу охорони здоров'я - обласної психіатричної лікарні № 2 [PERSON], [INFO], уродженця м. Дубоссари, Молдова, який мешкає в [ADDRESS]. 14 січня 2018 року спливає максимальний 6-місячний строк госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку. З висновку комісії лікарів обласної психіатричної лікарні № 2 від 04.01.2018 року № 1 вбачається, що [PERSON] з 2009 року хворіє на тяжкий психічний розлад: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, вперше лікувався в цьому закладі з 14 по 22 червня 2009 року, в подальшому неодноразово проходив лікування в психіатричних лікарнях, є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню. [PERSON] висловлює маячні ідеї величі, а також на релігійні теми, вдома буває збудженим та агресивним щодо дружини, висловлює думку, що дружину треба було ще вбити раніше, оскільки вона в усьому винувата. Комісія вважає, що [PERSON] потребує подальшого лікування і його госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку слід продовжити у зв'язку з безперервним типом течії хворого і агресивним ставленням до дружини, висловлюванням думки про необхідність її вбити, тобто виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Опікун [PERSON], його дружина [PERSON] пояснила, що вдома він відмовляється приймати призначені йому ліки, вона не може забезпечити прийом ліків, внаслідок чого психічний стан [PERSON] погіршується, тому його госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку необхідно продовжити. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Статтею 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлено, що у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Статтею 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричного закладу протягом 24 годин з дня її надходження, а про продовження госпіталізації в примусовому порядку - у десятиденний строк з дня їх надходження. Судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов'язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов'язковою. Згідно зі ст. 339 ЦПК України заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з тих підстав, що [PERSON] на даний час продовжує виявляти реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а 14 січня 2018 року спливає максимальний 6-місячний строк його госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved