Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

27 листопада 2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, збільшивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь 3130 грн. у відшкодування заборгованості по заробітній платі, а також 30 000 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач при звільненні не провів з ним повних розрахунок. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково, а саме в частині стягнення заробітної плати та середнього заробітку в сумі 20 000 грн. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працювала в ПАТ "Чернігівреставрація" з 10 липня 2012 року по 18 січня 2013 року на посаді маляра-штукатура (а.с. 5). При звільненні з роботи з позивачем не проведений повний розрахунок по заробітній платі, що стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оплату праці", ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до довідки № 96 від 18.11.2014, вбачається, що заборгованість ПАТ "Черінігівреставрація" перед [PERSON] по заробітній платі станом на 18.11.2014 складає3130 грн. 44 коп. (а.с. 5). Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 3 130 грн. 00 коп., яка в силу положень ст. 11 ЦПК України підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки відповідача від 12.01.2015 № 2, заробітна плата позивача за грудень 2012 року становила 2 800 грн., за січень 2013 року - 700 грн. Погоджуючись з наданим позивачем розрахунком середнього заробітку, зробленим у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", та враховуючи передбачений ст. 11 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 30 000 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача на користь держави належить стягнути 331,30 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved