Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки. В обгрунтування позову зазначив, що йому належить земельна ділянка, згідно Державного акта серії ІУ-КР № 020419, яка розташована на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. 10.07.2012 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 49 років. Орендна плата вноситься до 30.12 поточного року (п. 11 Договору), у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідач в порушення умов договору не виконує взятих на себе зобовязань по оплаті орендної плати, а саме з 2012 року по 2016 рік за користування земельною ділянкою не сплачувалось жодної копійки. Позивач вважає, що невиконання умов договору або неналежне виконання договору відповідачем є підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки, а тому оскільки позивач ухиляється від своєчасної сплати орендної плати просить розірвати договір оренди землі та повернути земельну ділянку у його власність. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON] позов підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснивши, що відповідачем у справі надано до суду розписку [PERSON] про нібито отримання ним коштів в сумі 400 тис. грн. орендної плати за договором оренди, однак, вказана розписка не є належним та допустимим доказом у справі, так як підпис, що міститься в розписці належить не йому, а іншій особі. Крім того, зі змісту розписки взагалі не зрозуміло правову природу вказаного платежу, а саме, що вказані кошти є саме орендною платою. Підставою звернення позивача до суду є те, що загальна сума заборгованості з орендної плати відповідача за договором оренди від 10.07.2012 за період з 2012 по 2016 роки становить 98122, по пені 7443,20 грн., що свідчить про повне нехтування останнім своїх обовязків як орендаря. Крім того, позивач зазначив, що зі змісту розписки вбачається, що місцем нібито отримання коштів є м. Бобринець, а дата її складання - 23.08.2012. Однак, встановлено, що [PERSON] знаходився з 14.08.2012 по 23.08.2012 в отоларингологічному відділенні Кіровоградської дитячої обласної лікарні по догляду за сином [PERSON] Таким чином, вказані кошти позивач не міг отримати, оскільки фактично перебував у Кіровограді 23.08.2012, що підтверджується довідкою Кіровоградської дитячої обласної лікарні від 25.07.2016 № 1455, яка є належним та допустимим доказом у справі. На думку позивача, долучення відповідачем до матеріалів справи документа у вигляді розписки, є неправдивим, підтверджує факт недобросовісного здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків як сторони у справі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечив проти задоволення позову, пояснивши, що позивачем [PERSON] було надано йому розписку про отримання коштів в розмірі 400\~000 грн. Дану розписку позивач не підписував у присутності відповідача, а просто передав її відповідачу. На протязі 4-ох років позивач жодного разу не звертався до відповідача із вимогою сплатити орендну плату, так як отримав кошти наперед, крім того, факт отримання позивачем коштів, підтверджується тим, що останній не ставить вимогу про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок користування земельною ділянкою. В звязку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною 1 статті 6 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельного кодексу України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст.24 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно- захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. За змістом ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно п.38 Договору про оренду землі укладеного між сторонами, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором та інших підстав визначених законом. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. "д" ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно державного акту на право власності на землю, серії ІУ-020419, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 25,04 га., яка розташована на території Костомарівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. 10 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], укладено договір оренди на вищезазначену земельну ділянку, строком на 49 років, зі сплатою відсотків за користування земельною ділянкою у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.(п.9 Договору). Орендна плата вноситься в строк до 30.12. поточного року (п.11 Договору). Згідно розрахунку заборгованості проведеного позивачем, заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 10.07.2012 року, становить за 2012-2016 рік, на загальну суму 98\~122,11 грн. [PERSON] враховуючи, що орендна плата згідно договору оренди має сплачуватись до 30.12. поточного року, заборгованість за 2016 рік судом не береться до уваги, тобто сума заборгованості з 2012 року по 2015 рік, за 4 роки, становить 72536,58 грн. Відповідачем як на підтвердження своїх заперечень проти позову надано до суду розписку про отримання позивачем коштів за оренду землі в розмірі 400000 грн. від 23.08.2012 року. Дане твердження відповідача не знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, так як згідно висновку експерта від 25.08.2016 року №15, досліджуваний підпис розташований в графі «[PERSON]В.» в розписці про отримання орендної плати за договором оренди землі від [PERSON] від 23 серпня 2012 року, виконаний не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису [PERSON]. Крім того, позивачем було надано висновок №78/16 від 18.08.2016 року, виконаний ТОВ «Експертно-правова консалтингова компанія «Юрекс», а саме судовим експертом [PERSON], про те, що підпис у технічному зображенні розписки від 23.08.2012 року про отримання орендної плати в сумі 400\~000 грн. [PERSON] від [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. Даний висновок суд не бере до уваги як доказ, так як він одержаний з порушенням порядку встановленого законом. Судом встановлено, що [PERSON] всупереч п. 11 умов договорів оренди землі від 10.07.2012 року заборгував позивачу орендну плату за період з 2012 - 2015 роки по день подання позовної заяви в розмірі становить 72536,58 грн. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення договору оренди землі, а саме систематична несплата орендної плати позивачу за користування належної йому земельної ділянки з 2012 по 2015 роки, тобто позивач був позбавлений того, що передбачено договором оренди землі. Крім того, представником відповідача належних і допустимих доказів згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України на підтвердження виплати орендної плати позивачу не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесеним ним та документально підтверджений судовий збір в розмірі та витрати за проведення почеркознавчої експертизи, яка була проведена за ухвалою у суду, про що надана відповідна квитанція.

Outcome: approved