Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до АТ Харківської Універсальної біржі, Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання договору-купівлі продажу 31/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями дійсним та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 11 вересня 1990 року, виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради народних депутатів, [PERSON] належить 69/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Козачолопанської селищної ради народних депутатів № 341 від 11.09.1990. Вказаний вище житловий будинок в 69/100 частинах зареєстрований 19.10.1990 в Дергачівському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності в реєстрову книгу № 9 під реєстровим номером 1886. 20.01.1996 між [PERSON] та [PERSON] відбулася угода купівлі-продажу 31/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 26.01.1996 за реєстровим номером 1886 в реєстрову книгу № 9. Договір купівлі-продажу зазначеної частини житлового будинку був засвідчений Харківською Універсальною Біржою за № У-01-058-Н. Згідно договору, продавець [PERSON] - продала, а покупець купила 31/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю житловий будинок з надвірними будівлями продано за сто мільйонів карбованців. Гроші в зазначеній сумі отримані продавцем від покупця до посвідчення угоди. [PERSON] мати його матері [PERSON] . [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 03.03.1996 Козачо-Лопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Згідно технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за інвентарним №1041, реєстровий номер 9-1886, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . [PERSON] - його мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Козачолопанською селищною радою Дергачівського району від 04.07.1967, актовий запис № 80. 01.05.1973 [PERSON] вийшла заміж та отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис № 46 [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківській області, актовий запис №04. За життя його мати [PERSON] склала заповіт від 28.05.2019, посвідчений секретарем Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 42, згідно якого все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] складається з житлового будинку літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», сіньми літ. «б» загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., надвірних будівель: сараю літ. «Г», сараю літ. «Ж», погрібу літ. «В», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ. «Е», навісу літ. «е», воріт №1, огорожі № 2, колонки №3, яке належало в 69/100 частинах на підставі свідоцтва про право особистої власності від 11.09.1990, виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради народних депутатів та в 31/100 частині на підставі договору купівлі-продажу №У-01-058-Н від 20.01.1996, посвідченого Харківською універсальною біржою. 03.03.2020 ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 126). Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (номер витягу: 59648755, виданим 02.03.2020), номер в спадковому реєстрі 65606492, номер у нотаріуса: 28/2020, виданим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. При подачі нотаріусу документів, які необхідні для оформлення спадщини, вона повідомила, що договір купівлі-продажу 31/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями повинен бути визнаний судом дійсним. 17.06.2020 за № 169/01-16 надала йому лист роз`яснення, в якому зазначила, що з наданих ним документів вбачається, що 31/100 частка житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] придбана спадкоємцем [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомості № У-01-058-Н, посвідченим 20.01.1996 Харківською Універсальною Біржею. Відповідно до п.1 ч.1 ст.27 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації чи його дубліката. Стаття 22 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Для підтвердження дійсності укладення вищевказаного договору звертається до суду. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.24 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Тому, не може провести реєстрацію за ним права власності на 31/100 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 213777935 від 24.06.2020) стосовно власника житлового будинку з надвірними будівлями, розташованим за адресою: [ADDRESS] дані по об`єкту нерухомого майна та власнику - відсутні. Згідно довідки Слатинського комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 04.03.2020 № 12 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] в 69/100 частинах на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради від 11.09.1990, на підставі рішення № 341 від 11.09.1990 та в 31/100 частинах згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 20.01.1996 Харківською універсальною біржею за №У-01-058-Н та записано в реєстрову книгу № 9, реєстровий №1886. З 01.01.2004 нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору. Відповідно до частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах , (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ). Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору; яка домовленість підтверджена письмовим доказом; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне" значення. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація КП Дергачівське бюро технічної інвентаризації «Інвенрос» права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечило чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Відповідно до ст. 210 ЦК України в її редакції 2004 року, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації. Реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення. Проте, нотаріально посвідчити цю угоду він не може, оскільки біржовий договір вже зареєстрований в Слатинському Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстровій книзі № 9 реєстровий номер 1886 та у зв`язку з тим, що покупець-його мати- [PERSON] померла [INFO] та його бабуся-продавець [PERSON] , що померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити. Розгляд справи просив проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідач у справі представник АТ Харківська Універсальна біржа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в його відсутність. Відповідач по справі представник Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві не заперечував проти задоволення позовних вимог. Розгляд справи просив проводити у відсутність представника селищної ради та без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України: за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 11 вересня 1990 року, виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради народних депутатів, [PERSON] належить 69/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Козачолопанської селищної ради народних депутатів № 341 від 11.09.1990 Вказаний вище житловий будинок в 69/100частинах зареєстрований 19.10.1990 в Дергачівському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності в реєстрову книгу № 9 під реєстровим номером 1886. 20.01.1996 між [PERSON] та [PERSON] відбулася угода купівлі-продажу 31/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвентаризатор» 26.01.1996 за реєстровим номером 1886 в реєстрову книгу № 9. Договір купівлі-продажу зазначеної частини житлового будинку був засвідчений Харківською Універсальною Біржою за № У-01-058-Н Згідно договору продавець [PERSON] - продала, а покупець купила 31/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю житловий будинок з надвірними будівлями продано за сто мільйонів карбованців. Гроші в зазначеній сумі отримані продавцем від покупця до посвідчення угоди. [PERSON] мати матері позивача [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 03.03.1996 Козачо-Лопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області. Згідно технічного паспорту, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвентаризатор» за інвентарним номером 1041, реєстровий номер 9-1886, власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . [PERSON] - мати позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Козачолопанською селищною радою Дергачівського району 04.07.1967 за актовим записом № 80. [PERSON] 01.05.1973 вийшла заміж за отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу за актовим записом № 46 [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківській області за актовим записом № 04. За життя мати позивача [PERSON] склала заповіт від 28.05.2019, посвідчений секретарем Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 42, згідно якого все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати та на що вона за законом матиме право заповіла мені- позивачу у справі [PERSON] , [INFO] . Спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] складається з житлового будинку літ. « Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», сіньми літ. «б» загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., надвірних будівель: сараю літ. «Г», сараю літ. «Ж», погрібу літ. «В», вбиральні літ. «Д», літньої кухні літ. «Е», навісу літ. «е», воріт №1, огорожі № 2, колонки №3, яке належало в 69/100 частинах на підставі свідоцтва про право особистої власності від 11.09.1990, виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради народних депутатів та в 31/100 частині на підставі договору купівлі-продажу № У-01-058-Н від 20.01.1996, посвідченого Харківською універсальною біржою. 03.03.2020 ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами , розташованими по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 126). Спадщину після смерті матері [PERSON] позивач прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (номер витягу: 59648755, виданим 02.03.2020), номер в спадковому реєстрі 65606492, номер у нотаріуса: 28/2020, виданим приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. При подачі нотаріусу документів, які необхідні для оформлення спадщини, вона повідомила, що договір купівлі-продажу 31/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями повинен бути визнаний судом дійсним. 17.06.2020 за № 169/01-16 надала лист роз`яснення, в якому зазначила, що з наданих позивачем документів вбачається, що 31/100 частка житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] придбана спадкоємцем [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомості № У-01-058-Н, посвідченим 20.01.1996 Харківською Універсальною Біржею. Відповідно до п.1 ч.1 ст.27 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації чи його дубліката. Стаття 22 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Цивільний кодекс 1963 року, який діяв на момент посвідчення договору купівлі-продажу у ч.1 ст.227 передбачав, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Для підтвердження дійсності укладення вищевказаного договору позивач звернувся до суду. Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.24 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Не може провести реєстрацію за ним права власності на 31/100 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 213777935 від 24.06.2020) стосовно власника житлового будинку з надвірними будівлями, розташованим за адресою: [ADDRESS] дані по об`кту нерухомого майна та власнику - відсутні. Згідно довідки Слатинського комунального підприємства технічної інвентаризації « Інвентаризатор» від 04.03.2020 № 12 житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] в 69/100частинах на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради від 11.09.1990 на підставі рішення № 341 від 11.09.1990 та в 31/100 частинах згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 20.01.1996 Харківською універсальною біржею за № У-01-058-Н та записано в реєстрову книгу № 9 реєстровий номер 1886. З 01.01.2004 нотаріальному посвідченню підлягають не лише договори купівлі-продажу, міни, дарування жилого будинку (як було передбачено статтями 227, 242, 244 Цивільного кодексу УРСР) у разі, якщо хоча б однією з сторін є громадянин, а усі договори купівлі-продажу нерухомого майна незалежно від того хто є стороною такого договору. Відповідно до частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах , (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно п. 35 Інструкції вiд 03.03.2004 № 20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (статті 657, 715, 719, 729, 732, 745, 1304 ) Нотаріальне посвідчення договору може бути компенсоване рішенням суду. Це можливо за дотримання таких вимог: сторони домовились щодо усіх істотних умов договору; така домовленість підтверджена письмовим доказом; відбулося повне або часткове виконання договору; одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення У разі позитивного рішення суду наступне нотаріальне посвідчення договору не потребується, в такому випадку судове рішення має „компенсаторне" значення. Згідно ст. 15 Закону України „Про товарні біржі" не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Реєстрація КП Дергачівське бюро технічної інвентаризації «Інвенрос» права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечило чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею. Відповідно до ст. 210 ЦК України в її редакції 2004 року, діючої на час розгляду судом вказаного спору, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, передбачених законом, є вчиненим з моменту державної реєстрації. Реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення. Проте, нотаріально посвідчити цю угоду він не може, оскільки біржовий договір вже зареєстрований в Слатинському Комунальному підприємстві технічної інвентаризації « Інвентаризатор » в реєстровій книзі № 9 реєстровий номер 1886 та у зв`язку з тим, що покупець - мати позивача - [PERSON] померла [INFO] та бабуся позивача-продавець [PERSON] померла [INFO] Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1233 ЦК України: заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При спадкуванні за заповітом до спадкування закликаються ті особи, яких спадкодавець зазначив у своєму заповіті. Право спадкоємця за заповітом може бути обмежене лише у випадках, визначених статтею 1241 Кодексу. Так, відповідно до зазначеної статті Кодексу малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщину. У разі смерті одного із учасників спільної сумісної власності нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом лише після виділення частки померлого у спільному майні. Згідно Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтві про право власності на частку в спільному майні подружжя, схваленого Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009: п.8. 5. При оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус, у випадках, коли із право встановлювального документа вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив, і який може мати право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. В даному випадку застосовується захист права: визнання права. Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставіст. ст. 16, 220 ч.2, 1216-1218, 1220-1223,1233, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved