Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, який в процесі судового розгляду збільшив, а потім зменшив позовні вимоги, мотивуючи тим, що станом на 01.10.2015 року сума заборгованості зменшилась і просив стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 3769,21 грн., 3 % річних у розмірі 301,1 2грн. та інфляційні втрати у сумі 2864,59 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок несумлінного ставлення відповідачів до своїх обов'язків по сплаті сум за спожиті житлово-комунальні послуги, позивач зазнає збитків у звязку з відмовою боржників розрахуватися за надані послуги. Також позивач просив стягнути з відповідачів понесені ним витрати на оплату судового збору. 06.05.2014 року ТОВ «ЖЕО» було подано заяву про видачу судового наказу. 14.05.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано ухвалу по справі № 127/9112/14-ц, відповідно до якої в прийнятті заяви ТОВ «ЖЕО» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовлено, що змусило останнього звернутись до суду з даним позовом. В ході судового розгляду представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. В судове засідання 23.12.2015 року представник позивача не зявився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в ході судового розгляду заперечували проти задоволення позову в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю, просили також застосувати строки позовної даності. В судове засідання 23.12.2015 року відповідач повторно не зявився, представника не направив, в звязку з чим суд розглянув справу у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] знаходився на балансі та обслуговуванні МКП «ЖЕК-16». Власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], а користувачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «ЖЕО» надаючи житлові послуги та проводячи нарахування та прийом платежів терпить збитки в звязку з відмовою боржників розраховуватись за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01.10.2015 року складає 3769,21 грн., 3 % річних у розмірі 301,12 грн. та інфляційні втрати у сумі 2864,59 грн. Відповідно до рішення Вінницької міської ради № 25 від 10.01.2013 року «Про обслуговування житлового фонду» Департаменту житлового господарства в термін до 01.02.2013 року укласти договір «Про передачу в господарське відання житлові будинки та прибудинкові території» з ТОВ «Житлово-Експлуатаційне обєднання». Також Департаменту житлового господарства, МКП «ЖЕК № 16», ТОВ «Житлово-Експлуатаційне обєднання» в термін до 01.02.2013 року здійснити передачу житлового фонду, в тому числі будинок по вулиці Міліційна, 10.\~ При цьому зазначений будинок передано з боргами населення, а ТОВ «ЖЕО» визнано виконавцем послуг. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2015 року, яка набрала законної сили згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 року, в задоволенні позову [PERSON] до виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третіх осіб на стороні позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб на стороні відповідача: Департаменту житлового господарства Вінницької міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне обєднання», міського комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційна контора №14», міського комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційна контора №16», приватного підприємства «Мешканець», [PERSON], про визнання дій неправомірними та скасування рішень Вінницької міської ради №25 від 10.01.2013 року, №1329 від 05.06.2014 року, №1432 від 19.06.2014 року, №2463 від 13.11.2014 року відмовлено. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" є загальним в сфері регулювання організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами. Згідно п. 1\~ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року № 1875 - IV\~договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил наданню населенню послуг з газопостачання споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого\~\~постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, а з 01.06.2011 року згідно Порядку, затвердженого\~\~постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Відповідно до\~ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до\~\~ст. 67 ЖК України\~плата за\~\~комунальні послуги здійснюється, крім квартирної плати, затвердженими\~\~у встановленому порядку тарифами.\~\~Згідно\~\~ст. 68\~\~ ЖК України\~власники, наймачі та орендарі квартири повинні вносити плату щомісяця в строки, встановлені діючим законодавством. Таким чином на власників, наймачів та орендарів квартир покладено\~\~обовязок сплачувати комунальні послуги, квартирну плату. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~\~ якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~\~зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ст. 625 ЦК України\~вказує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом враховано, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобовязаннями, у яких, серед інших прав і обовязків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, суд вважає правомірним застосування до даних правовідносин, враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати житлово-комунальних послуг, відповідальність передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вище зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13. Судом перевірено розрахунок заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, здійснений позивачем, і встановлено, що нарахування позивачем встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми є правомірним, правильним і таким, що відповідає вимогам закону. Згідно з ст.ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З огляду на викладене, суд вважає безпідставною заяву відповідача про застосування трирічного строку позовної давності до стягнення з нього суми боргу, оскільки перебіг позовної давності відповідачем переривався шляхом оплати частини заборгованості. Крім того, в травні 2014 року ТОВ «ЖЕО» зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, що також підтверджує переривання перебігу позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 88\~ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивача та держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved