Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої вимоги мотивував тим, що 30 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-2008-1848 (на придбання майна), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 50 000,00 швейцарських франків зі платою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 9,95 % річних на строк до 10 травня 2038 року на придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10 травня 2010 року, 21 травня 2010 року, 10 травня 2011 року, 26 травня 2011 року, 11 квітня 2014 року, 11 лютого 2015 року та 22 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено додаткові угоди б/н до кредитного договору № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року, відповідно до яких змінено розмір відсоткової ставки за користування кредитом: з 10 квітня 2009 року по 09 квітня 2010 року - 6,97 % річних; з 10 квітня 2010 року по 09 травня 2010 року - 10,62 % річних; з 10 травня 2010 року по 09 травня 2011 року - 8,85 % річних; з 10 травня 2011 року по 09 травня 2012 року - 9,24 % річних; з 10 травня 2012 року по 10 квітня 2014 року - 9,99 % річних; з 11 квітня 2014 року по 09 жовтня 2014 року - 7,00 % річних; з 10 жовтня 2014 року по 10 лютого 2015 року - 10,01 річних; з 11 лютого 2015 року по 09 серпня 2015 року - 3,00 % річних; з 10 серпня 2015 року по 21 грудня 2015 року - 10,10 % річних; з 22 грудня 2015 року по 09 червня 2016 року - 5,00 % річних; а починаючи з 10 червня 2016 року - 10,10 % річних. 30 травня 2008 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між позивачем та відповідачами було укладено договір іпотеки (нерухомого майна - квартири), згідно якого відповідачі передали позивачу в іпотеку 74/100 частин квартири [ADDRESS] , які належать їм в рівних частках; та 26/100 частини зазначеної квартири, які належать [PERSON] . Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунків заборгованості станом на 05 січня 2017 року загальна заборгованість становить у розмірі 53 658,26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків. У зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658,26 Швейцарських Франків; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятсот вісім) 26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків, звернути стягнення на нерухоме майно - 63/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 56,50 кв.м., житловою площею 40,90 кв.м., які належать [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією від 27 лютого 2008 року, відповідно до розпорядження (наказу) від 27 лютого 2008 року № 73-150С, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 724 689,00 грн.; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятсот вісім) 26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків, звернути стягнення на нерухоме майно - 37/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 56,50 кв.м, житловою площею 40,90 кв.м., які належать [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією від 27 лютого 2008 року, відповідно до розпорядження (наказу) від 27 лютого 2008 року № 73-150С, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 425 611,00 грн. 13 березня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без руху. 05 квітня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки повернуто позивачу. 19 червня 2017 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 10 травня 2018 року ухвалою суду витребувано у Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська,54\\19, код ЄДРПОУ 21133352) копію належним чином завіреної заяви на видачу готівки по кредитному договору № 002-2008-1848 від 30.05.2008 року. 31 липня 2018 року ухвалою суду позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду. 19 листопада 2018 року постановою Київського апеляційного суду ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 04 грудня 2018 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки, було передано в провадження судді Арапіної Н.Є. в порядку визначеному ст. 14 ЦПК України. 04 вересня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю. Дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, оскільки кредитні кошти у розмірі 50 000,00 Швейцарських франків відповідач не отримувала. Зазначені кошти були сплачені позивачем [PERSON] у національній валюті на придбання 26/100 частини спірної квартири. Крім того, в даному випадку особа позичальника є невідмінною від особи іпотекодавця та майно передане в іпотеку підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів в іноземній валюті, забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та є єдиним майном, що належить на праві власності відповідачам. Відповідач є інвалідом ІІІ групи інвалідності за загальним захворюванням, має проблеми з лівим колінним суглобом, постійно проходить лікування у зв`язку з чим просить про зменшення розміру неустойки, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 30 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 002-2008-1848 (на придбання майна), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 50 000,00 швейцарських франків зі платою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 9,95 % річних на строк до 10 травня 2038 року на придбання квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 53-57, том 1). 30 травня 2008 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між позивачем та відповідачами було укладено договір іпотеки (нерухомого майна - квартири), згідно якого відповідачі передали позивачу в іпотеку 74/100 частин квартири [ADDRESS] , які належать їм в рівних частках; та 26/100 частини зазначеної квартири, які належать [PERSON] (а.с. 155-161, том 1). 10 травня 2010 року, 21 травня 2010 року, 10 травня 2011 року, 26 травня 2011 року, 11 квітня 2014 року, 11 лютого 2015 року та 22 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] укладено додаткові угоди б/н до кредитного договору № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року, відповідно до яких змінено розмір відсоткової ставки за користування кредитом: з 10 квітня 2009 року по 09 квітня 2010 року - 6,97 % річних; з 10 квітня 2010 року по 09 травня 2010 року - 10,62 % річних; з 10 травня 2010 року по 09 травня 2011 року - 8,85 % річних; з 10 травня 2011 року по 09 травня 2012 року - 9,24 % річних; з 10 травня 2012 року по 10 квітня 2014 року - 9,99 % річних; з 11 квітня 2014 року по 09 жовтня 2014 року - 7,00 % річних; з 10 жовтня 2014 року по 10 лютого 2015 року - 10,01 річних; з 11 лютого 2015 року по 09 серпня 2015 року - 3,00 % річних; з 10 серпня 2015 року по 21 грудня 2015 року - 10,10 % річних; з 22 грудня 2015 року по 09 червня 2016 року - 5,00 % річних; а починаючи з 10 червня 2016 року - 10,10 % річних (а.с. 58-59, 60-70, 71-74, 75-76, 77-93, 94-97, 98-112, 113-118, 119-124, 125-126, 127-129, 130-143, 144-145, 146-149, том 1). Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року станом на 05 січня 2017 року загальна заборгованість становить у розмірі 53 658,26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків (а.с. 150-153, том 1). 26 жовтня 2016 року позивачем направлено на адресу відповідачів вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року (а.с. 175, 176, 177, 178, том 1). Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за тілом кредиту у розмірі 47 670,37 Швейцарських франків. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, тому предметом доказування є належне виконання умов кредитного договору. Представник позивача в обґрунтування вимог посилався на порушення відповідачем - [PERSON] умов кредитного договору. Відповідач [PERSON] скористалася своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки кредитні кошти у розмірі 50 000,00 Швейцарських франків не отримувала. Зазначені кошти були сплачені позивачем [PERSON] у національній валюті на придбання 26/100 частини спірної квартири. Крім того, в даному випадку особа позичальника є невідмінною від особи іпотекодавця та майно передане в іпотеку підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого на забезпечення кредитів в іноземній валюті, забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та є єдиним майном, що належить на праві власності відповідачам. Відповідач є інвалідом ІІІ групи інвалідності за загальним захворюванням, має проблеми з лівим колінним суглобом, постійно проходить лікування у зв`язку з чим просить про зменшення розміру неустойки, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України. На підтвердження відзиву відповідач [PERSON] надала суду довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 3 (а.с. 233, том 1), інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18 жовтня 2017 року, відповідно до яких відповідачам на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 234, 235, том 1), інформаційну довідку Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 29 вересня 2017 року, відповідно до якої відповідачам належить на праві власності 74/100 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідачу [PERSON] - 26/100 частини (а.с. 236, том 1), консультативне заключення № 213 від 17 жовтня 2016 року (а.с. 237, том 1), довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 0636848 від 23 листопада 2016 року (а.с. 238, том 1), пенсійне посвідчення № [NUMBER] , відповідно до якого відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності (а.с. 239, том 1). Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. В постанові Верховного суду України у справі за № 6-145цс14 від 24 вересня 2015 року висловлена така правова позиція: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред`явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. 07 грудня 2007 року Національним банком України видано Відкритому акціонерному товариству «Універсал Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») ліцензію № 92 (а.с. 180, том 1) та дозвіл (а.с. 181, том 1), якими позивач уповноважений здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті. Твердження представника відповідача [PERSON] про не отримання кредитних коштів у розмірі 50 000,00 Швейцарських франків та про їх перерахування позивачем відповідачу - [PERSON] у національній валюті на придбання лише 26/100 частини спірної квартири спростовуються випискою з особового рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] (а.с. 154, том 1), меморіальним ордером № 0022900CHF005635 від 02 червня 2008 року (а.с. 51, том 2), випискою з особового рахунку за 02 червня 2008 року, відкритого на ім`я [PERSON] (а.с. 52-106, том 2), випискою з особового рахунку за період з 30 травня 2008 року по 27 березня 2018 року, відкритого на ім`я [PERSON] (а.с. 107-228, том 2, а.с. 1-36, том 3) та п. 1.3 кредитного договору, відповідно до якого цільове призначення кредиту: придбання майна, а саме: трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений, внаслідок чого у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 47 670,37 Швейцарських франків. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно п. 1.1 кредитного договору визначено сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 9,95 % річних. Згідно умов додаткових угод б/н від 10 травня 2010 року, 21 травня 2010 року, 10 травня 2011 року, 26 травня 2011 року, 11 квітня 2014 року, 11 лютого 2015 року та 22 грудня 2015 року, укладених між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем [PERSON] змінено розмір відсоткової ставки за користування кредитом: з 10 квітня 2009 року по 09 квітня 2010 року - 6,97 % річних; з 10 квітня 2010 року по 09 травня 2010 року - 10,62 % річних; з 10 травня 2010 року по 09 травня 2011 року - 8,85 % річних; з 10 травня 2011 року по 09 травня 2012 року - 9,24 % річних; з 10 травня 2012 року по 10 квітня 2014 року - 9,99 % річних; з 11 квітня 2014 року по 09 жовтня 2014 року - 7,00 % річних; з 10 жовтня 2014 року по 10 лютого 2015 року - 10,01 річних; з 11 лютого 2015 року по 09 серпня 2015 року - 3,00 % річних; з 10 серпня 2015 року по 21 грудня 2015 року - 10,10 % річних; з 22 грудня 2015 року по 09 червня 2016 року - 5,00 % річних; а починаючи з 10 червня 2016 року - 10,10 % річних. Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту, розрахунок підвищених відсотків та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору та додаткових угод до кредитного договору: заборгованість по відсоткам становить у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованість по підвищених відсотках становить у розмірі 7,60 Швейцарських Франків. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про застосування ст. 551 ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Однак, судом встановлено, що позивач не звертався до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача [PERSON] неустойки. Отже, з урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, адреса місцезнаходження: 04114, вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятсот вісім) 26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків. Крім того, позивач просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятсот вісім) 26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків, звернути стягнення на нерухоме майно - 63/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 56,50 кв.м., житловою площею 40,90 кв.м., які належать [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією від 27 лютого 2008 року, відповідно до розпорядження (наказу) від 27 лютого 2008 року № 73-150С, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 724 689,00 грн.; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятсот вісім) 26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків, звернути стягнення на нерухоме майно - 37/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 56,50 кв.м, житловою площею 40,90 кв.м., які належать [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією від 27 лютого 2008 року, відповідно до розпорядження (наказу) від 27 лютого 2008 року № 73-150С, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 425 611,00 грн. Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Умовами ст. 590 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже іпотекодержатель має право на підставі частин другої і третьої статті 16 Цивільного кодексу України, статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» захистити свої майнові права, звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено право iпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві на підставі рішення суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне подання вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві. Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до процедури продажу, визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку», дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого,уповноваження іпотекодавця. Так, п. 2.1.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань за основним договором, що обумовлює основне зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації. Враховуючи доведеність факту невиконання відповідачем основного зобов`язання, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову та звернення стягнення на предмет іпотеки, однак, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм процесуального права, що є підставою для його скасування та вбачається з наступного. Як роз`яснено у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК України. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 28 листопада 2016 року ринкова вартість спірної квартири становить у розмірі 1 150 300,00 грн., що еквівалентно 44 600,00 Доларів США, а ліквідаційна вартість становить у розмірі 954 000,00 грн., що еквівалентно 37 000,00 доларів США. (а.с. 168, том 1). Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності 63/100 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідачу [PERSON] - 37/100 частин (а.с. 162-163, 164-167, том 1). 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами ? резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Іпотекодавець чи позичальник не відноситься до категорії осіб, які є суб`єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню цього слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови. Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Оскільки зазначений Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є лише правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності. Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-46цс15 від 15 квітня 2015 року та № 6-57цс 15 від 27 травня 2015 року. У зв`язку з чим суд приходить висновку про відстрочення виконання рішення в частині звернення стягнення на квартиру до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року. Судом встановлено, що 30 травня 2008 року з метою забезпечення належного виконання кредитного договору між позивачем та відповідачами було укладено договір іпотеки (нерухомого майна - квартири), згідно якого відповідачі передали позивачу в іпотеку 74/100 частин квартири [ADDRESS] . Станом на 05 січня 2017 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 658,26 Швейцарських Франків. Однак, оскільки відповідач [PERSON] - позичальник є не відмінною особою від особи іпотекодавця, тому суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на 63/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] , які належать [PERSON] . За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки частково: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятсот вісім) 26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків, звернути стягнення на нерухоме майно - 37/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 56,50 кв.м, житловою площею 40,90 кв.м., які належать [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією від 27 лютого 2008 року, відповідно до розпорядження (наказу) від 27 лютого 2008 року № 73-150С, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 425 611,00 грн. Відстрочити виконання рішення в частині звернення стягнення на 37/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] (сорок вісім) до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року. В іншій частині позовних вимог відмовити. З урахуванням викладеного позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню частково: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, адреса місцезнаходження: 04114, вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, заборгованість за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятсот вісім) 26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 002-2008-1848 від 30 травня 2008 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» станом на 05 січня 2017 року у розмірі 53 658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятсот вісім) 26 Швейцарських Франків, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 47670,37 Швейцарських Франків, заборгованості по відсоткам у розмірі 5980,18 Швейцарських Франків та заборгованості по підвищених відсотках у розмірі 7,60 Швейцарських Франків, звернути стягнення на нерухоме майно - 37/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] , загальною площею 56,50 кв.м, житловою площею 40,90 кв.м., які належать [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією від 27 лютого 2008 року, відповідно до розпорядження (наказу) від 27 лютого 2008 року № 73-150С, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 425 611,00 грн. Відстрочити виконання рішення в частині звернення стягнення на 37/100 частини трикімнатної квартири, що розташована в [ADDRESS] (сорок вісім) до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року. В іншій частині позовних вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 24 473,28 грн., відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі по 10 736,64 грн. з кожного.

Outcome: partial