Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

01 липня 2021 року заявниця звернулася до Олександрівського районного суду Донецької області з заявою, в якій просить встановити факт припинення трудових відносин з Петровським районним судом м. Донецька з 01.07.2021 у зв`язку зі зміною місця проживання на підставі ст. 38 КЗпП України та факт наявності трудового стажу з 05.04.2017 року по 01.07.2021 року для зарахування до загального трудового стажу. На підтвердження своїх вимог вона зазначила, що з 01.02.2008 року її було прийнято на посаду судового розпорядника Петровського районного суду м. Донецька, 01.12.2011 року була переведена на посаду старшого судового розпорядника. [INFO] заявниця народила дитину та їй мала бути надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Проте з квітня 2014 року в м. Донецьку було розпочато антитерористичну операцію і Петровський районний суд м. Донецька тимчасово припинив здійснення своїх повноважень і наказ про відпустку по догляду за дитиною не було видано. В подальшому особові справи було тимчасово роздано особисто працівникам суду. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька, [PERSON] виїхала до с. Степанівка Олександрівського району Донецької області на період відпустки по догляду за дитиною, де вона залишилася проживати на даний час. 4 квітня 2017 року, тобто після досягнення дитиною трирічного віку, заявниця так і не змогла приступити до роботи, оскільки Петровський районний суд м. Донецька знаходиться у м. Донецьку, яке визначено як населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З заявою щодо припинення трудових відносин до Петровського районного суду м. Донецька заявниця не зверталася, оскільки відсутнє поштове сполучення з м. Донецьк. З метою врегулювання питання про припинення трудових відносин заявник звернулася до ТУ ДСА України в Донецькій області та отримала відповідь, згідно з якою ТУ ДСА України в Донецькій області не має повноважень стосовно звільнення працівників апарату місцевих загальних судів. Крім того, їй було повідомлено про те, що Петровський районний суд м. Донецька не переміщено на територію, підконтрольну українській владі та на даний час не здійснює свої повноваження. Отже, звільнитися з займаної посади в Петровському районному суді м. Донецька у визначеному законодавством порядку заявниця не має можливості. З огляду на вищевикладене, [PERSON] просить суд встановити факт припинення трудових відносин між нею та Петровським районним судом м. Донецька у зв`язку зі зміною місця проживання на підставі ст. 38 КЗпП України з 01.07.2021, а також факт наявності трудового стажу з 05.04.2017 року по 01.07.2021 року для зарахування до загального трудового стажу. У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Зазначила, що з листом про припинення трудових відносин до Петровського районного суду м. Донецька не зверталася, бо поштове сполучення з м. Донецьк відсутнє через проведення антитерористичної операції. Перебувала у відпустці по догляду за сином [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним трирічного віку. Після цього - з 05.04.2017 року, не приступила до роботи, бо до теперішнього часу Петровський районний суд м. Донецька не відновив здійснення своїх повноважень. Представник заінтересованої особи - Олександрівського районного центру зайнятості, у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечував (а.с.27). Представник заінтересованої особи - Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника (а.с.25-26). Представник заінтересованої особи - Петровського районного суду м. Донецька у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті судової влади. Суд вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. З копії трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] з 01.12.2011 року призначена на посаду старшого судового розпорядника у Петровському районному суді м. Донецька (а.с.6-7), запис про припинення трудових відносин відсутній. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС Петровського РУЮ у місті Донецьку 11.04.2014 року, актовий запис 186, [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] (а.с.8,13). Листом ТУ ДСА України в Донецькій області № 03-1787/21 від 23.04.2021, наданого на звернення [PERSON] від 20.04.2021 щодо звільнення з посади старшого судового розпорядника Петровського районного суду м. Донецька, роз`яснено, що керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення. Чинним законодавством начальнику ТУ ДСА України в Донецькій області не надано повноважень щодо звільнення працівників апарату суду (а.с.10). Листом ТУ ДСА України в Донецькій області №03-2031/21 від 11.05.2021 року, наданого на звернення [PERSON] від 06.05.2021 щодо переміщення Петровського районного суду м. Донецька на територію підконтрольну українській владі та здійснення повноважень, зазначено, що відповідно до Розпорядження ВССУ України з розгляду цивільних та кримінальних справ за № 2710/38-14 від 02.09.2014 р. підсудність Петровського районного суду м. Донецька передано Краснолиманському міському суду Донецької області. Архівні справи, особові справи працівників, матеріали, а також матеріальні цінності Петровського районного суду м. Донецька не переміщувалися та залишилися на території України, тимчасово не контрольованій українською владою (а.с.11). За довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 1434000309 від 14.11.2014, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації Донецької області, [PERSON] , [INFO] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником письмові докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Згідно ст. 1 Закону України "Про боротьбу із тероризмом", передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Стаття 1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачає, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", територія м. Донецьк, є тимчасово окупованою територією. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Аналогічні положення містяться в Європейській соціальній хартії (переглянута) від 03.05.1996р. (ратифікована Україною 14.09.2006р.). Стаття 1 Хартії визначає що з метою забезпечення ефективного здійснення права на працю сторони зобов`язуються: визнати однією зі своїх найголовніших цілей і одним зі своїх найголовніших обов`язків досягнення та підтримання якомога високого і стабільного рівня зайнятості, маючи на меті досягнення повної зайнятості; ефективно захищати право працівника заробляти собі на життя професією, яку він вільно обирає; створювати безкоштовні служби працевлаштування для всіх працівників або забезпечувати їхнє функціонування; забезпечувати належну професійну орієнтацію, підготовку та перекваліфікацію або сприяти їм. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, вільний вибір виду діяльності, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом 1 групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Згідно з ст. 39 КЗпП України строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706-VII від 20.10.2014 року, який встановив гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Заявник з листом про припинення трудових відносин до Петровського районного суду м. Донецька не зверталася, бо поштове сполучення з м. Донецьк відсутнє через проведення антитерористичної операції. Як вбачається із свідоцтва про народження, [PERSON] , [INFO] , досяг трирічного віку [INFO] . Після цієї дати заявник повинна була приступити до роботи. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дійсно установа, де працює [PERSON] знаходиться на непідконтрольній Україні території, діяльність її призупинена, при цьому у заявника відсутня можливість припинити трудові відносини в інший спосіб окрім звернення до суду, зважаючи на об`єктивні обставини, що склалися в межах цієї справи . Отже, з метою надання можливості заявнику в подальшому реалізовувати своє право на працю, суд вважає за необхідне встановити факт припинення трудових відносин з 05 квітня 2017 року - з часу закінчення відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та встановити факт наявності трудового стажу [PERSON] в період роботи в Петровському районному суді м. Донецька, - по 04 квітня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial