Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Представника позивача Колотуха [PERSON] Олексійович, який діє в інтересах Виробничого кооперативу «Геолог», звернувся з позовом до відповідача - [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Оноківська сільська рада Ужгородського району, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з державного акту на право постійного користування землею, серія ЗК 012 [NUMBER] , у постійному користуванні ВК Геолог, перебуває земельна ділянка площею 0,80 га, кадастровий номер 2124884800:11:018:0073. Право постійного користування зареєстровано в державному реєстрі речових прав. Зазначає, що відповідач є суміжним землекористувачем та володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,10 га в [ADDRESS] , кадастровий номер 2124884801:02:002:0076. Стверджує, що проводячи інвентаризацію земель виявлено, що частина його земельної ділянки зайнята огорожею сусіднього землевласника, відповідача у справі. Зауважує, що спочатку відповідач обіцяв прибрати огорожу, але потім почав уникати розмов та взагалі почав усно погрожувати фізичною розправою, якщо представник позивача почне відновлювати межі своєї земельної ділянки. З цього приводу, зазначає, що звертався і до органів поліції і до сільської ради, однак ніякої дієвої відповіді не отримав, що змусило звернутися його до суду. Зауважує,що матеріалами топо-геодезичної зйомки виконаної ПП [PERSON] ГІ [PERSON] , встановлено накладання меж ділянки відповідача, яку він фактично використовує, на ділянку позивача. Вказане, на думку позивача, підтверджує порушення земельних прав позивача, а також свідчить про незаконне встановлення огорожі відповідача на земельній ділянці позивача, у зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати відповідача знести частину власної огорожі розміщеної на земельній ділянці позивача( кадастровий номер 2124884800:11:018:0073) та зобов`язати відповідача не чинити перешкод при відновленні позивачем меж своєї земельної ділянки та встановленні огорожі по межі згідно розмірів вказаних у державному акті на право постійного користування землею, серія ЗК 012 [NUMBER] , виданого Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 22.07.1994 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, заперечив щодо відкладення розгляду справи, оскільки, вважає дії відповідача спрямовані на умисне затягування розгляду справи, сторонам та іншим учасникам справи добре відомо про її розгляд та про дане судове засідання. Відповідач чи \~ \~ \~ \~його представник у судове засідання не з`явилися про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Поважність причин неявки суду не повідомили, заява про перебування представника у відпустці, без долучення жодного підтвердження про таке, не є поважною причиною неприбуття в судове засідання та не може слугувати підставою для відкладення розгляду справа, як поважна причина, крім того позивач не позбавлена права взяти участь самостійно у розгляді справи або скористатись послугами іншого представника. Крім того, суд розцінює таку поведінку відповідача та її представника, як зловживання наданими права, адже в строки, встановлені судом сортною відповідача не подано відзиву, заперечень, ні інших письмових заяв по суті справи, в підготовчому судовому засіданні за клопотанням відповідача було надано додатковий строк для подання відзиву, однак, до встановленого строку від нього на адресу суду не надійшло ні відзиву ні доказів, які він вважав має подати. Крім того інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Ужгородського міськрайонного суду в мережі Інтернет на веб-сайті судової влади. Заява про відкладення розгляду справи свідчить, що сторона обізнана про таке судове засідання, оскільки повідомлений представник про таке засідання, то вважається, що і належним чином повідомлена і особа, яку він представляє. Представник третьої особи Оноківської сільської ради, в судове засідання 11 вересня 2019 року також не з`явився, проте подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у іншому судовому засіданні,за межами області, проте, враховуючи що ним не подано ні в підготовчому судовому засіданні ні після призначення судом даної справи до судового розгляду жодних клопотань чи заяв, письмових пояснень суд доходить висновку, що його неявка не перешкоджає розгляду справи, тим більше в установлений нормами ЦПК УКраїни із самостійними вимогами до суду не звернувся. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В зв`язку із наведеним суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів, за відсутності відповідача, її представника, які належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду справи, та без поважних причин не з`явились в судове засідання. Крім того, суд бере до уваги, що їх явка не визнавалась обов`язковою в судове засідання. Участь третьої особи, яка не заявила вимог щодо предмету спору, при розгляді даної справи є не обов`язковою, тому, враховуючи думку представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що Виробничому кооперативу «Геолог» на праві постійного користування землею, належить земельна ділянка площею 0,80 га, кадастровий номер 2124884800:11:018:0073, що підтверджено відповідним Державним актом на право користування землею та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відповідач [PERSON] , є суміжним землекористувачем та володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,10 га в [ADDRESS] , кадастровий номер 2124884801:02:002:0076. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли цивільних\~\~правовідносин, та врегульовані нормами\~Цивільного кодексу України\~та нормами\~Земельного кодексу України. За\~статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, яка відповідно до статті 9\~Конституції України\~є частиною національного законодавства України, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Статтею 41 Конституції України\~та статтею 1 Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-BP "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України\~передбачено право на захист прав та інтересів, захист цивільних прав та інтересів судом Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст.\~152\~Земельного кодексу\~України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. А частина 3 статті 152 ЗК України\~передбачає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Стаття 375ЦК України\~передбачає, що\~власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються\~статтею 376 цього Кодексу. Пункт "г" частини 1\~статті 91 ЗК України говорить про те, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Судом встановлено, що згідно з державного акту на право постійного користування землею, серія ЗК 01200048, у постійному користуванні ВК "Геолог", перебуває земельна ділянка, площею 0,80 га, кадастровий номер 2124884800:11:018:0073, право постійного користування зареєстровано в державному реєстрі речових прав. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових пав, встановлено, що відповідач [PERSON] , є суміжним землекористувачем з позивачем та володіє на праві приватної власності земельною ділянкою площею 0,10 га в [ADDRESS] , кадастровий номер 2124884801:02:002:0076. На підтвердження накладення меж суміжних ділянок позивачем надано топо-геозедична зйомка для детального плану ділянки кооперативу "Геолог" в с. Оноківці, виконану ПП [PERSON] , на якій є графічні зображення ділянок та графічно зображено накладення таких ділянок. З досліджених в судовому засіданні звернень, заяв, та претензії директора ВК "Геолог" до голови Оноківської сільської ради, до [PERSON] , до правоохоронних органів (арк. 11,12,13,14) вбачається, що позивачем вживались заходи для встановлення меж земельної ділянки та усунення перешкод щодо користування земельної ділянкою. З наданого суду висновку експерта № 399/06-19 судової земельно-технічної експертизи, який складено судовим експертом Колчар В.Д., 21 червня 2019 року, встановлено, що має місце порушення меж землекористування земельної ділянки з кадастровим номером 2124884800:11:018:0073 площею 0,8 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить виробничому кооперативу «Геолог» на праві постійного користування землею на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ЗК № 012 [NUMBER] , виданого Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, з боку гр. [PERSON] . Таке порушення полягає у самовільному зайнятті громадянкою [PERSON] частини земельної ділянки виробничого кооперативу «Геолог». Площа такого зайняття становить 1649 м2. Згідно з висновком експерта, встановлено та підтверджується самовільне зайняття громадянкою [PERSON] частини земельної ділянки виробничого кооперативу «Геолог» площею 1649 м2 є накладанням земельної ділянки, якою фактично користується гр. [PERSON] , на земельну ділянку з кадастровим номером 2124884800:11:018:0073 площею 0,8га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить виробничому кооперативу «Геолог» на праві постійного користування землею на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ЗК № 012 [NUMBER] , виданого Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Площа такого накладання відповідає площі самовільного зайняття громадянкою [PERSON] частини земельної ділянки виробничого кооперативу «Геолог» і складає 1649 м2. Накладання частини земельної ділянки, якою фактично користується гр. [PERSON] , на земельну ділянку, яка згідно з правовстановлюючими документами належить виробничому кооперативу «Геолог» на правах постійного користування землею, має такі геометричні розміри, починаючи з точки, яка на План-схемах №3 та №4 позначено під номером «1», за годинниковою стрілкою: 3,77м, 0,12м з поворотом на 275°03'1Г', 0,44м з поворотом на 90°00'00", 0,13м з поворотом на 90°00'00'', 3,97м з поворотом на 265°24'17'', 0,11м з поворотом на 268°50'ЗГ', 0,44м з поворотом на 90° [ADDRESS] , 0,40м з поворотом на 90°00 [ADDRESS] 00", 5,22м з поворотом на 210° 13'12", 6,23м з поворотом на 160°35'31", 6,00м з поворотом на 184°08'11 , 6,04м з поворотом на 180°29'09", 6,52м з поворотом на 181°15'28", 6,54м з поворотом на 158°27'2Г', 8,83м з поворотом на 181°28'58", 5,86м з поворотом на 176°58'48", 3,04м з поворотом на 170°35'34", 2,91м з поворотом на 164°58'25", 6,60м з поворотом на 184°44'02", 2,97м з поворотом на 179°50'45", 10,94м з поворотом на 184°12'52, 5,81м з поворотом на 104°2Г31", 6,44м з поворотом на 194° 13'31", 17,55м з поворотом на 151 ° 10'З8, 11,89м з поворотом на 167°ЗГ52, 12,48м з поворотом на 162°00'59" - по фактичній межі між земельною ділянкою, що перебуває в користуванні гр. [PERSON] та земельної ділянки виробничого кооперативу «Геолог»; 2,87м з поворотом на 125°24'25", 28,59м з поворотом на 83°52'17" - по межі між земельною ділянкою, що перебуває в користуванні виробничого кооперативу «Геолог» та землями сільської ради по правовстановлюючим документам; 33,27м з поворотом на 206°12'06" - по межі між земельною ділянкою, що перебуває в користуванні виробничого кооперативу «Геолог» та земельною ділянкою гр. [PERSON] по правовстановлюючим документам. Крім того, згідно з висновком експерта, встановлено, що порушення меж землекористування земельної ділянки з кадастровим номером 2124884800:11:018:0073 площею 0,8 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить виробничому кооперативу «Геолог» на праві постійного користування землею на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ЗК № 012 [NUMBER] , виданого Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, з боку гр. [PERSON] , можливо усунути шляхом знесення огорожі, яка нею улаштована на цій земельній ділянці. Знесенню підлягає огорожа у вигляді цегляної мурівки з цоколем і розташованих на ньому цегляних стовпчиків в західній частині самовільно захопленої громадянкою [PERSON] земельної ділянки виробничого кооперативу «Геолог», починаючи від місця стику огорожі із цегляної мурівки та огорожі із сітки-рабиці по лінії огорожі із цегляної мурівки довжиною 8,62 м, та огорожі із сітки-рабиці починаючи із цього ж місця стику по периметру до східної частини самовільно захопленої громадянкою [PERSON] земельної ділянки виробничого кооперативу «Геолог» довжиною 131,87 м. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. За змістом статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідач не надав доказів на підтвердження набуття ним права власності на спірні споруди та права користування земельною ділянкою, у той час як позивач довів своє право власності на земельну ділянку належними доказами. За змістом частин 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, зокрема, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення права. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (стаття 396 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. За змістом статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник на підставі статті 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положення статті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного із позивачем договору. З огляду на те, що між відповідачем та власником спірної земельної ділянки (позивачем) немає договірних відносин щодо розміщення будь-яких споруд, таких в судове засідання не надано, суд, за відсутності будь-яких доказів протилежного, погоджується із доводами позивача щодо обґрунтованості та правомірності заявлених позовних вимог. Отже, суд доходить висновку, що в даному випадку наявне порушення прав власника земельної ділянки виробничого кооператив «Геолог» щодо вільного володіння та користування, належною на праві власності земельною ділянкою із кадастровим номером 2124884800:11:018:0073, тому позовна вимога щодо зобов`язання суміжного власника (землекористувача) [PERSON] знести частину власної огорожі розміщеної на земельній ділянці позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача не чинити перешкод при відновленні позивачем меж своєї земельної ділянки та встановленні огорожі по межі згідно розмірів вказаних у державному акті на право постійного користування землею, серія ЗК 012 [NUMBER] , виданого Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 22.07.1994, суд зазначає наступне: відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Отже,\~суд доходить\~висновку,\~що вимога\~позивача про\~зобов`язаня\~відповідача не чинити перешкод при відновленні позивачем меж своєї земельної ділянки та встановленні огорожі по межі згідно розмірів вказаних у державному акті на право постійного користування землею, серія ЗК 012 [NUMBER] , виданого Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області від 22.07.1994 року, не підлягає задоволенню з тих підстав, що такий спосіб захисту цивільних прав не передбачений чинним ЦПК України, та на момент звернення позивача до суду, взагалі відсутнє його порушене право. Частиною 1\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. А п. 2 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Так, позивачем за подачу позовної заяви сплачено судовий збір в загальному розмірі 3 842 грн., що підтверджується платіжними дорученням АТ «Укрексімбанк» № 105 від 27 травня 2019 року на суму 1\~538,00 гривень та платіжними дорученням АТ «Укрексімбанк» № 129 від 21 червня 2019 року на суму 2 304,00 гривень. Крім того позивачем сплачено 26 037,82 гривень, за проведення судової земельно-технічної експертизи що підтверджується платіжним дорученням АТ «Укрексімбанк» № 81 від 08 травня 2019 року. Таким чином, у зв`язку з задоволенням позову, судові витрати за оплату судового збору та на правничу допомогу підлягають стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно заявлених вимог, враховуючи що в задоволені одної немайнової вимоги відмовлено. Витрати за проведення експертизи слід стягнути в повному розмірі, оскільки така експертиза проведена та долучена в якості доказу на підтвердження обставини щодо існування перешкод в користуванні земельною ділянкою, та такі обставини, визнано судом доведеними.

Outcome: partial