Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Добровеличківська райдержадміністрація Кіровоградської області, як орган опіки і піклування, звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, в якому зазначила, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO]. Відомості про батька внесені до їх актових записів про їх народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Малолітній [PERSON] за станом здоров'я постійно проживає у комунальному закладі "Спеціальний дитячий будинок" Олександрійської міської ради. За час проживання на території Тишківської сільської ради [PERSON] зарекомендувала себе із негативної сторони, ніколи не працювала, про добробут родини не дбала. Атмосфера в сім'ї негативно впливала на психічний стан дітей, становила загрозу їх життю та здоров'ю, тому в травні 2017 року діти переїхали із бабусею проживати до старшої сестри в с.Тишківку. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, що й спонукало орган опіки та піклування звернутися до суду з відповідним позовом . Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Додала, що [PERSON] не цікавиться долею своїх дітей, не бажає створити умови для нормального проживання дітей, не має постійного місця роботи, негативно характеризується по місцю постійного проживання, веде аморальний спосіб життя. На даний момент діти проживають у сім'ї старшої їх сестри [PERSON], яка із її чоловіком за дітьми належним чином доглядає та бажає в подальшому встановити над ними опіку. Відповідач в судовому засіданні надала пояснення, що заперечує щодо позовних вимог пояснивши, що вона виправиться та обов'язково забере дітей до себе. Також зазначила, що погоджується із поясненнями представника позивача, однак просила не позбавляти її батьківських прав. На даний момент вона не працює, але сподівається отримувати заробітки за земельну ділянку у розмірі 12 000 гривень щороку. На даний час у її домоволодінні господарства немає, а сировиною для обігріву хати не запасалася. До дітей за час проживання у старшої доньки навідувалась 1 раз так як немає грошей на проїзд, а також у зв'язку з тим, що донька із чоловіком її не пускають до них . Також просила не стягувати із неї аліменти так як їй немає чим їх сплачувати. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області, 20.03.2004, а.с.5), малолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 14.04.2005, а.с. 6) та малолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 22.05.2007, а.с. 7 ). Відповідачка є матір'ю - одиначкою, про що свідчать витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] № 00018816419 від 07.10.2017 (а.с.8), [PERSON] №00018816375 від 07.10.2017 (а.с.9), [PERSON] № 00018816392 від 07.10.2017 (а.с.8), де зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України ( за вказівкою матері). Малолітній [PERSON] за станом здоров'я постійно проживає у комунальному закладі "Спеціальний дитячий будинок" Олександрійської міської ради. З довідки про склад сім'ї № 2711 від 03.10.2017, виданої Піщанобрідською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, з'ясовано, що [PERSON] проживає на території Піщанобрідської сільської ради, Добровеличківського району, Кіровоградської області за адресою с.Піщаний Брід вул.України, 40 Добровеличківського району, Кіровоградської області та до складу сім'ї входять діти [PERSON] 2003 року народження, [PERSON] 2005 року народження, [PERSON] 2007 року народження, мати [PERSON], 1943 року народження. Діти з матір'ю не проживають ( а.с.11). Згідно довідки-характеристики, виданої Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області від 07.08.2017 № 1585, [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Вибула з території сільської ради 15.06.2016 в с.Піщаний Брід. [PERSON] мати чотирьох дітей, має соціальний статус одинокої матері, не працює. За період проживання на території ради зарекомендувала себе з негативної сторони. Її сім'я перебуває на обліку в службі у справах дітей як неблагополучна. Безвідповідально ставиться до виконання своїх материнських обов'язків. Залишила дітей на матір та вибула в невідомому напрямку. Від сусідів надходили скарги про нецільове використання нею дитячих коштів ( а.с.12). Згідно довідки-характеристики, виданої Піщанобрідською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області від 03.10.2017 № 2710, [PERSON], 1975 року народження, зареєстрована та проживає в [ADDRESS]. Являється матір'ю чотирьох дітей [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2005 року народження, син [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 1999 року народження. Мати не приділяє належної уваги та не піклується про дітей. В будинку безлад. З травня 2017 року діти не проживають з матір'ю. Мати веде аморальний спосіб життя та постійно в пошуках нового знайомства. Сім'я перебуває на обліку як неблагополучна ( а.с.18). Із наказу начальника служби у справах дітей Добровеличківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 05.10.2017 № 01-29/15/1, дітей [PERSON], 2003 року народження, [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2007 року народження, поставлено на облік, як такі, що проживають в сім'ї де мати [PERSON], 1975 року народження, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків ( а.с.13). Згідно актів обстежень умов проживання дітей від 08.02.2011, від 04.08.2011, від 26.06.2012, від 18.06.2013, від 23.02.2017, від 06.04.2017, 17.05.2017, - умови проживання не задовільні, антисанітарний стан, куточка для ігор та навчання дітей немає, постійно перебуває у пошуках співмешканців протилежної статі ( а.с. 14-17, а.с.19-21). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області від 07.08.2017 року № 1586, встановлено, що діти [PERSON], 2003 року народження, та [PERSON], 2005 року народження, - дійсно з травня 2017 року по 07.08.2017 проживають на території Тишківської сільської ради у сім'ї сестри [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.22). Комісією з питань захисту прав дитини Добровеличківської РДА Кіровоградської області прийнято рішення № 49 від 22.09.2017 про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 23). Добровеличківською РДА Кіровоградської області, як органом опіки та піклування, 26.09.2017 надано висновок № 01-32/267/1 про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], стосовно неповнолітньої [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно висновку, [PERSON] є матір'ю дітей, стосовно яких не виконує батьківських обов'язків. З 15.05.2017 діти [PERSON], [PERSON] та їхня бабуся [PERSON] проживають на території Тишківської сільської ради в сім'ї сестри [PERSON] за адресою [ADDRESS]. [PERSON], 2007 року народження є дитиною інвалідом та постійно проживає у комунальному закладі "Спеціальний дитячий будинок" Олександрійської міської ради. Мати дітей їх життям та здоров'ям жодного разу не цікавилась, а тому орган опіки та піклування вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] ( а.с. 24). В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання, що вона проживає із чоловіком донькою, а також з сестрою [PERSON], [PERSON] та бабусею [PERSON] у зв'язку з тим, що вони втекли від матері, яка їх ображала та постійно в будинок приводила співмешканців, вела аморальний спосіб життя. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають у хороших умовах та добре навчаються і не бажають повертатися до матері. З травня 2017 року мати навідалась до дітей лише один раз надавши їм сок та по 20 гривень. Її дитинство із братами та сестрами було важким так як мати взагалі про них не піклувалася і із співмешканцями завжди був інтимний підтекст. Більше дітьми [PERSON] не цікавилася. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дітьми вона не вчиняла, однак діти не бажають проживати із матір'ю. В подальшому бажає встановити піклування за її сестрою та братом. Враховуючи зазначене, суд зазначає, що в Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Держава має забезпечувати належні умови для виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності (стаття 4 Закону України „Про охорону дитинства"). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1 Кодексу). Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства", на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди використовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Статтею 27 Європейської конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року, (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав при вирішенні спорів про позбавлення батьківських прав" суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Крім того, зазначеною Постановою Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності суд вважає доведеним, що відповідач без поважних на те причин не виявляла материнської турботи та піклування до дітей, веде аморальний спосіб життя, не займається веденням домашнього господарства, а також взагалі не піклується про дітей. Крім того відповідач не вживала заходів щодо повернення дітей у сім'ю, не зверталася до служби у справах дітей Добровеличківської РДА Кіровоградської області, а також до комунального закладу "Спеціальний дитячий будинок" Олександрійської міської ради. Отже суд вважає, що її необхідно позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON] та малолітнього [PERSON], передавши дітей органу опіки та піклування Добровеличківської РДА для подальшого влаштування. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, має право вимагати стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, а відповідач зобов'язана їх сплачувати, тому позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання дітей необхідно задовольнити повністю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог . Отже з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати на загальну суму 1280 гривень 00 копійок. На підставі ст. ст. 164 - 167 СК України, ст. ст. 27, 28, 29 Європейської конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, рішення Європейського суду від 18 грудня 2008р. по справі "Савіни проти України", постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав " №3, від 30.03.2007 року,

Outcome: approved