Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на користь Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття незаконне виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття та вартість соціальних послуг у сумі 40152 грн. 02 коп. Свої вимоги мотивує тим, що 05.04.2016 року до Прилуцького міськрайонного центру зайнятості як така, що шукає роботу, звернулася [PERSON] В зв'язку з відсутністю підходящої роботи за її особистою заявою, наказом від 11.04.2016 року № НТ160411 було прийнято рішення про надання статусу безробітного з 05.04.2016 року. Наказом від 12.04.2016 року № НТ160412 призначена виплата допомоги по безробіттю відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 № 613. Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації в органах державної служби зайнятості. На запит Прилуцького міськрайонного центру зайнятості була отримана інформація від Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 10.06.2014року. Пенсія [PERSON] призначена управлінням достроково відповідно до пункту 7-2 Прикінцевих положень до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якими передбачено до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію мають жінки, яким виповнилося 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5% за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону працевлаштувалася, виплата пенсії на час роботи припиняється. Тому відповідно до наданих [PERSON] документів виплата пенсії за період працевлаштування, а саме з 05.05.2015 року по 01.04.2016 року не здійснювалась, та поновлена згідно заяви пенсіонера від 09.06.2017 року з року (акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 25.07.2017 №45). При цьому, в заяві про надання статусу безробітного від 05.04.2016 року відповідач повідомив та засвідчив особистим підписом, що він не має постійного або тимчасового заробітку, в т.ч. права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років або інших передбачених законодавством доходів.Отже, відповідач при зверненні в центр зайнятості не повідомив спеціаліста служби зайнятості про те, що він має право на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, що спричинило неправомірне надання статусу безробітного та виплату матеріального забезпечення. Під особистий підпис [PERSON] ознайомлена з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України „Про зайнятість населення" та „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Посилаючись на ті обставини, що допомога по безробіттю за період з 12.04.2016р. по 08.06.2017р. в сумі 40152грн.02коп. [PERSON] була виплачена безпідставно та підлягає поверненню в.о. директора Прилуцького міськрайонного центру зайнятості 28.07.2017 року видано наказ №67 про повернення коштів, виплачених позивачці, як допомога по безробіттю у сумі в сумі 40152грн.02коп.грн. за період з 12.04.2016р. по 08.06.2017р., про що останню було повідомлено листом від 28.07.2017 року № 01/1171 з пропозицією добровільно повернути кошти, виплачені їй в сумі 40152 грн. 02 коп., однак на даний момент кошти не повернуті, а тому позивач і вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали, просили суд відмовити в їх задоволенні та при цьому подали письмові заперечення проти позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198 встановлено: Реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні (далі - реєстрація), проводиться центром зайнятості незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування. Під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного (прізвище, ім'я та по батькові, зареєстроване місце проживання чи перебування, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відповідну відмітку в паспорті), відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Форма персональної картки та додатки до неї затверджуються Мінсоцполітики. Обробка персональних даних безробітних здійснюється центром зайнятості відповідно до закону. Реєстрація проводиться за умови пред'явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно-правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості), а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту. Статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у разі відсутності підходящої роботи, підбір якої здійснюється відповідно до статті 46 зазначеного Закону. Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше ніж протягом семи календарних днів з дня подання особою заяви про надання статусу безробітного. Підставами для відмови у наданні статусу безробітного є: 1) відсутність на дату звернення до центру зайнятості документів, зазначених у пунктах 3 і 4 цього Порядку; 2) встановлення факту зайнятості особи, у тому числі отримання повідомлення роботодавця про працевлаштування особи; 3) подання заяви про надання статусу безробітного особою, яка не зазначена у частині першій статті 43 Закону України "Про зайнятість населення"; 4) письмова відмова особи від пропозиції підходящої роботи; 5) невідвідування роботодавця та неподання в установлений строк без поважних причин особою письмової відповіді роботодавця про відмову у працевлаштуванні відповідно до виданого центром зайнятості направлення на працевлаштування; 6) неповернення особою коштів, отриманих за період попередньої реєстрації, що припинена на підставі абзаців дев'ятнадцятого - двадцять першого підпункту 1 пункту 37 цього Порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 , у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення, є недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок страхових виплат з дня їх призначення. Суми незаконно виплачених коштів повертаються роботодавцем. Виплата коштів, недоотриманих особою внаслідок зниження суми страхових виплат, здійснюється за рахунок коштів Фонду. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. З аналізу наведеного вбачається, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі стягується лише у випадку умисного невиконання цією особою обов»язків та зловживання ними. Відповідно до норми ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті - заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача резюмується, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Згідно статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 05 квітня 2016 року [PERSON] звернулася з заявами до Прилуцького міськрайонного центру зайнятості про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с.6-7) Як вбачається із витягу із наказів про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК № 250216040500012: -Наказом від 12.04.2016 року № НТ 160412 призначено допомогу по безробіттю -Наказом від 12.04.2016 року № НТ 160412 розпочато виплату допомоги по безробіттю -Наказом від 09.06.2017 року № НТ 170609 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв»язку з припиненням реєстрації безробітного відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України « Про зайнятість населення» п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 1), 2) п. 37 Порядку від 20.03.2013 року № 198 отримання права на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до п. п. 13 п. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», п.п. 7 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп 2 п1 частини V Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності з 09.06.2017 року - Наказом від 09.06.2017 року № НТ 170609 припинено реєстрацію безробітних у зв»язку з досягненням особою пенсійного віку -Наказом від 28.07.2017 року № НТ 170728 повернути виплати у встановленому порядку з 12.04.2016 року по 08.06.2017 року в сумі 40152,02 грн. Заява про припинення реєстрації в ЦЗ з 09 червня 2017 року у в зв»язку з виходом на пенсію була подана [PERSON] до Прилуцького МРЦЗ 09.06.2017 року (а.с. 20) В позовній заяві зазначено, що незаконно виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття та вартість соціальних послуг у сумі 40152 грн. 02 коп. виникла у зв»язку наданням [PERSON] недостовірних даних, а саме права на пенсію. Дане твердження позивача суд не приймає до уваги, оскільки при подачі заяви про надання статусу безробітнього [PERSON] були подані необхідні документи, в тому числі і трудова книжка [NUMBER] від 12.04.1979 р., в якій мається штамп Прилуцького об»єднаного управління Пенсійного Фонду України про призначення пенсії. Враховуючи вище викладене, оскільки судом не встановлено факту недобросовісного набуття [PERSON] отриманих коштів, так як документи, що містять неправдиві відомості відповідачкою не подавалися та ніякі інші недобросовісні дії з її боку не вчинялись суд приходить до переконання про відсутні правових підстав для задоволення позовних вимог Прилуцького міськрайонного центру зайнятості . Оскільки позивач на підставі п.18 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, спір вирішений не на його користь, то у відповідності до положеньст.88 ЦПК України компенсацію цих судових витрат слід покласти на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed