Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Свої вимоги мотивував тим, що 22 січня 2017 року на Південному мосту в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Opel» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] . 20 березня 2018 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 43 від 12 квітня 2017 року вартість матеріального збитку , заподіяного власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] становить у розмірі 31 988,76 грн. Згідно платіжного доручення № 4681рв від 29 травня 2017 року Моторно (транспортним) страховим бюро України сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 31 988,76 грн. згідно наказу № 4681 від 29 травня 2017 року У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача у відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 31 988,76 грн., витрати по оплаті експертизи у розмірі 1200,00 грн. та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності сторін в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. 24 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про здійснення відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 січня 2017 року на Південному мосту в м. Києві за участю автомобіля марки «Opel» д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача та автомобіля марки «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с. 6-7, 45). 20 березня 2018 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 5). Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 43 від 12 квітня 2017 року вартість матеріального збитку , заподіяного власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz» д/н [NUMBER] становить у розмірі 31 988,76 грн. (а.с. 16-42). Згідно наказу Моторно (транспортного) страхового бюро України № 4681 від 29 травня 2017 року підлягає виплаті сума страхового відшкодування у розмірі 31 988,76 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 1 200,00 грн. (а.с. 46). Згідно платіжного доручення № 4681рв від 29 травня 2017 року Моторно (транспортним) страховим бюро України сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 31 988,76 грн. згідно наказу № 4681 від 29 травня 2017 року (а.с. 49). Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди. Представник позивача в обґрунтування вимог посилався на скоєння відповідачем, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого заподіяно матеріальної шкоди. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п.п. 33.1, 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Статтею 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно п.п. ґ п. 38.1.1 п. 38.1, ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно п.п а п. 41.1 ст. 41 Закону України МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, зокрема, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Судом встановлено, що Моторно (транспортним) страховим бюро України сплачено [PERSON] у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована у загальному розмірі 33188,76 грн. (а.с. 15). З урахуванням викладеного позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України, код ЄДРПОУ 21647131, знаходиться за адресою: бул. Русанівський, 8, м. Київ, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 31 988 (тридцять одна тисяча дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 76 коп. Позивач просив про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальних збитків, які складаються з витрат на оплату експертизи у розмірі 1200,00 грн. На підтвердження вимог позивачем надано наказ Моторно (транспортного) страхового бюро України № 4681 від 29 травня 2017 року, відповідно до якого підлягають виплаті витрати на проведення експертизи у розмірі 1 200,00 грн. (а.с. 46), квитанцією до прибуткового касового ордеру № 43 від 07 квітня 2017 року на суму 1200,00 грн. (а.с. 43) та платіжне доручення № 4681рв від 29 травня 2017 року про сплату [PERSON] , зокрема, витрат на оплату експертизи у розмірі 1200,00 грн. (а.с. 49). Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Тому суд приходить висновку по задоволення позовних вимог Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків, які складаються з витрат на оплату експертизи розмірі 1200,00 грн. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь позивача в сумі 1921 грн. 00 коп.

Outcome: approved