Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання правочину дійсним, укладеного 23 червня 2000 року, посвідченого Первомайською філією Універсальної біржі "Південь", за яким він набув у власність будинок, що розташований за адресою с.Криве Озеро вул.Горького,444 Кривоозерського району Миколаївської області. Посилаючись, що угода купівлі-продажу житлового будинку посвідчена не в нотаріальному порядку, на даний час житловим будинком розпорядитися не може, тому позивач просить позовні вимоги задовольнити. В підготовче судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника Кривоозерської сільської ради, позовні вимоги визнають повністю, заперечень щодо їх задоволення не має. Представник третьої особи без самостійних вимог "Універсальної біржи"Південь" в підготовче судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. За положеннями ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 червня 2000 року Первомайською філією Універсальної біржі "Південь" було посвідчено договір №236 про купівлю-продаж нерухомого майна, розташованого по вул.Горького,444 в с.Криве Озеро Кривоозерського району Миколаївської області, який укладено між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] Вказаний договір 07 липня 2000 року зареєстрований в міжміському Первомайському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №23 стр.291 за №3435, та видано реєстраційне посвідчення. Сторони відповідно до вищезазначеного договору свої зобов'язання виконали. Позивач сплатив [PERSON] обумовлену договором вартість будинку, зареєстрував право власності в БТІ, заселився до будинку, де проживає до теперішнього часу, а [PERSON] прийняла кошти за будинок та передала будинок у власність позивача. Норми про державну реєстрацію правочинів щодо відчуження нерухомості введені з набранням чинності ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (2000 рік) норми, щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано. Відповідно до положень ст.227 Цивільного кодексу України (1963 року), договір купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Виконати реєстрацію житлового будинку неможливо, так як продавець будинку [PERSON] померла 24 січня 2006 року, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 029077 (а.с.40). Згідно положень ст.153 ЦК України (1963 року), договір є укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. За положеннями ч.2 ст.47 ЦК України (1963 року), яка діяла на момент укладення угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається. Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов'язання за договором купівлі-продажу виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, нотаріальне посвідчення спірної угоди в нотаріальному порядку неможливе в зв'язку зі смертю однієї із сторін, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved