Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дитини. На обґрунтування вимог в заяві зазначив, що з [PERSON] вони проживають за різними адресами. Відповідач [PERSON] чинить перешкоди в його спілкуванні та вихованні доньки [PERSON] [INFO]. В звязку з чим позивач був змушений звернутись до комісії з питань захисту прав дитини при Баштанській райдержадміністрації з заявою про захист його батьківських прав. Рішення зазначеної комісії від 15 липня 2017 року визначено кожні понеділок, середу та суботу місяця з 17 до 21 години його спілкування з дитиною. Відповідач не виконує рішення комісії та не надає доньку для виховання та спілкування у визначений час. Висновком Органу опіки і піклування Баштанської районного державної адміністрації від 14 липня 2017 року визначено місце проживання доньки [PERSON] разом з батьком, за адресою: Миколаївська область м. Баштанка вул. М. Аркаса, 79. [PERSON] працює в ПАТ «Баштанський сирзавод» на посаді водія, має постійний дохід - заробітну плату. По місцю проживання та роботи характеризується позитивно. [PERSON] не зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами. Відповідачка [PERSON] не достатньо сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. До служби у справах дітей райдержадміністрації неодноразово надходили скарги від [PERSON] та його батьків на те, що [PERSON] не виконує свої батьківські обовязки належним чином, не забезпечує дітей повноцінним харчуванням має малий запас продуктів, не лікує дітей під час хвороб, не звертається де лікарів для обстеження та лікування дітей. Аналогічні відомості повідомляли й знайомі [PERSON], з якими вона підтримувала дружні стосунки. Виходячи з вищевикладеного та з метою захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON], 24.05.2014 року народженні орган опіки та піклування Баштанської райдержадміністрації вважає доцільним визначити місце проживання дитини біля батька [PERSON] за адресою: м. Баштанка, вул. Миколи Аркаса, 79. В судове засідання позивач та його представник зявилися, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON], та представник відповідачки [PERSON], до суду зявилися, позовні вимоги не визнають та просять відмовити, так як відповідач належним чином виконує свої обовязки по вихованню дитини. Категорично проти проживання дитини разом із батьком, так як основну ношу за доглядом дитини, будуть здійснювати дід та баба, так як позивач постійно працює. Представник третьої особи, покладається на розсуд суду, але в судовому засіданні пояснив, що комісією до початку розгляду справи по суті було прийнято рішення про доцільність проживання дитини з батьком. Допитані у судовому засіданні свідок [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що найкращі умови для проживання дитини [PERSON], буде разом із батьком, так як мати не достатньо відповідально відноситься до вихованню та догляду дітей, що призводить до виникнення захворювань та інших негативних наслідків. Свідок [PERSON], пояснив, що спільно проживає із відповідачем, та вважає, що визначати місце проживання дитини в іншому місці окрім як із матір"ю не доречно, так як відповідач належним чином здійснює догляд за дітьми, та у них як сім"ї для цього всі можливості та ресурси відповідно є. Свідок [PERSON], в судовому засідання пояснила, що до неї зверталися батьки [PERSON], для рекомендації лікувань. Мати вона не бачила, та із відповідачкою не пересікалась. Дослідивши письмові докази (копію свідоцтва про шлюб серії І-ФП№ 116781, про народження серії І-ФП №221676, висновок №277/2 Баштанської ЦРЛ, копію висновку Баштанської райдержадміністрації від 15.07.2017р., копію договору дарування від 08.05.2003р., витягу про реєстрацію прав власності №14508830, техпаспорту на будинок, акту обстеження умов проживання від 03.07.2017р., висновок органу опіки про визначення місця проживання дитини від 14.07.2017р., акт обстеження умов приживання від 06.07.2016р.), суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. \~\~\~\~Відповідно до\~ст. 141 Сімейного Кодексу України\~мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав\~\~\~\~\~\~ і не звільняє від обов'язків щодо дитини. \~\~\~\~Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). \~\~\~\~Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. \~\~\~\~Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За правилами\~ч.1\~ст.161 СК України, \~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким\~із них буде проживати\~малолітня дитина, спір між ними\~може вирішуватися судом. При вирішенні спору\~щодо місця проживання\~дитини\~суд бере до уваги\~ставлення батьків\~до виконання\~своїх батьківських обовязків,\~особисту прихильність\~дитини до кожного з них, вік дитини,\~стан її здоровя\~та інші обставини, що мають\~істотне значення.\~\~ Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, «дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння». Вона має зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися з матір'ю. Дитина має бути захищена від усіх форм недбалого ставлення. За\~ст.9 Конвенції про права дитини\~від 20 листопада 1989 року\~дитина\~не повинна\~розлучатися\~з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.\~\~ Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена\~зі своєю матірю лише у винятковій\~ситуації не можна тлумачити\~таким чином, що\~у\~ матері\~малолітньої дитини мається\~перевага\~перед батьком\~при\~вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків\~щодо дитини, що\~витікає як зі\~ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Тим більш, що\~\~поняття "розлучення" не\~\~співпадає з\~\~поняттям "визначення місця проживання", оскільки\~\~батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні\~\~дитини\~\~і може реалізувати свої права\~\~шляхом домовленості\~\~з матір'ю дитини щодо\~\~встановлення\~\~часу спілкування\~\~або\~\~за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Крім того, сімейне законодавство не виключає\~\~визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від\~\~віку дитини, якщо маються\~\~обставини, з яких\~\~дитині\~\~краще проживати з батьком ніж з матір'ю. Позивач наполягаючи на визначенні місця проживання\~\~дитини з позовом не надав суду\~\~достатніх\~\~доказів того, що\~\~за умовами його проживання з урахуванням саме його доходів, його особистих якостей,\~\~обставин його життя, особливостями його відносин з дитиною саме\~\~він має\~\~перевагу\~\~перед матір'ю дитини при визначенні\~\~місця її проживання. Між тим, за положеннями ст. ст.\~10,\~11,\~60 ЦПК України, які встановлюють\~\~принципи\~\~цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які\~\~вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; сторона особисто визначає коло доказів, які вона надає суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи докази, надані\~\~позивачем, суд приходить до висновку, що\~\~основні доводи позивача щодо його переваги при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини зводяться до того, що\~\~його як батька дитини не повинні\~\~розлучати з малолітньою дитиною, яку він\~\~любить і якій потрібний батько, між тим,\~\~оцінці насамперед підлягають\~\~об'єктивні обставини життя, які\~\~б свідчили\~\~про те, що\~\~позивач може створити\~\~кращі умови життя дитини, ніж мати. Однак\~\~таких об'єктивних даних позивач не надав. Крім того, в зверненні до органу опіки та піклування [PERSON] зазначила, що просить бути присутньою на засіданнях, приймати участь в розгляді усіх питань, що ставить позивач, просить не створювати нездорову атмосферу навколо дитини. Враховуючи викладене, доводи позивача та свідчення свідків про безвідповідальність та недбайливе ставлення матері до дітей, суд оцінює критично, так як доказів неналежної поведінки матері суду не надано. Враховуючи викладене та приписи визначених положень закону суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Приймаючи до уваги викладене та,

Outcome: dismissed