Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] 05.12.2014 року звернувся до суду з позовом до ВАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", 3 особа - [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, збитків та пені, відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] зазначав, що 14.07.2013 року приблизно о 22 год. 55 хв. на вул. Визволителів в м. Умані сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) - зіткнення автомобіля «Fiat Scudo» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Honda Accord» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (позивача), що спричинило пошкодження транспортних засобів; ДТП сталася з вини водія [PERSON] Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ВАТ НАСК "Оранта" (відповідача) - відповідно до договору страхування - поліс №АВ/4211865 від 19.10.2012 року, позивач звернувся до ВАТ НАСК "Оранта" із заявою від 13.10.2013 року про виплату страхового відшкодування та надав повний пакет документів для проведення виплати. Згідно з висновком спеціалістів ВАТ НАСК "Оранта" матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Honda Accord» номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] (3 особа), по факту ДТП від 14.07.2013 року становить 11879,40 грн., про що позивачеві було повідомлено Страховиком на повторне звернення листом від 21.05.2014 року. Оскільки по теперішній час відповідачем страхове відшкодування не виплачене позивачу, тому він (позивач) вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд: стягнути з ВАТ "Національна Акціонерна страхова компанія "Оранта" на його користь - суму страхового відшкодування у розмірі 11879,40 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 2969,85 грн., 3% річних - у розмірі 356,38 грн., втрати від інфляції - в розмірі 2352,00 грн., а всього - 17558,48 грн.; допущеними відповідачем порушеннями позивачеві також завдано моральної шкоди, яку він (позивач) оцінює грошовою сумою 5000,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі, також доповнили позовні вимоги вимогою про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. та витрат, пов»язаних з явкою до суду, у вигляді витрат на придбання пального для автомобіля - в сумі 1063,22 грн.; представник відповідача ВАТ НАСК "Оранта" - [PERSON] позов фактично не визнала, вважаючи, що відповідач має обов»язок по факту зазначеної ДТП - в частині виплати суми страхового відшкодування у розмірі 11879,40 грн. перед власником автомобіля - [PERSON], в решті позову просила також відмовити, як заявленого без достатніх підстав. 3 особа - [PERSON] в судове засідання не з»явився, до матеріалів справи подав заяву від 04.03.2015 року, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON], просив справу розглядати без його участі та за участі [PERSON] відповідно до наданої 3 особою довіреності, додавши до заяви копію довіреності від 04.03.2015 року на представництво його інтересів в суді на ім»я позивача. Заслухавши пояснення [PERSON] та його представника, представника відповідача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: 14.07.2013 року приблизно о 22 год. 55 хв. на вул. Визволителів в м. Умані сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) - зіткнення автомобіля «Fiat Scudo» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Honda Accord» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (позивача), що спричинило пошкодження транспортних засобів. ДТП сталася з вини водія [PERSON], який порушив п.13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, копією постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2013 року №705/4438/13 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України водія [PERSON] (а.с.10). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/ 4211865 від 19.10.2012 року (строк дії з 20.10.2012 року по 19.10.2013 року) цивільно-правова відповідальність [PERSON] - водія автомобіля «Fiat Scudo» номерний знак [NUMBER] на момент виникнення ДТП була застрахована у ВАТ НАСК "Оранта" (відповідача); подія по факту ДТП від 14.07.2013 року визнана ВАТ НАСК "Оранта" страховим випадком, у зв'язку з чим відповідачем було проведено розрахунок страхового відшкодування - на суму 11879,40 грн. (а.с.14), що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні. Як стверджує позивач [PERSON], він звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування від 13.10.2013 року. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], автомобіль «Honda Accord» номерний знак [NUMBER] зареєстрований на ім»я [PERSON] (3 особу) - а.с.8. Як стверджує позивач [PERSON], на момент виникнення ДТП він керував автомобілем «Honda Accord» номерний знак [NUMBER], маючи повноваження від [PERSON] (власника автомобіля) на підставі довіреності від 18.05.2013 року, якою передбачено право передоручення зазначених повноважень іншій (третій) особі (а.с.9). Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.988 ЦК України Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до положень п.36.2, 36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно п.37.3 ст.37 вищезазначеного Закону незадовільне фінансове становище страховика не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно ст.526, 623, 624 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, а в разі порушення зобов'язання боржник має відшкодувати завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З пояснень представника відповідача в судовому засіданні вбачається, що відповідач не заперечує проти вимог щодо відшкодування суми страхового відшкодування особі, якій належить право такої вимоги, тобто власникові автомобіля потерпілого, яким є [PERSON] - 3 особа, якого залучено до участі у даній справі на підставі ухвали суду, під час судового розгляду справи. 3 особою [PERSON] не заявлено будь-яких самостійних вимог щодо предмету спору у даній справі, натомість, ним видано довіреність від 04.03.2015 року на ім»я [PERSON] (позивача) на право представляти його інтереси та вести справи в судах від імені довірителя; на підставі зазначеної довіреності позивачем також не заявлено щодо самостійних вимог [PERSON] у даній справі. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що позивач [PERSON] відповідно до закону, маючи певні повноваження відповідно до довіреностей від 18.05.2013 року (а.с.9) та від 04.03.2015 року, не має право вимоги до відповідача щодо предмету спору у даній справі, тобто є неналежним позивачем, а тому в задоволенні його позову, як позивача, до ВАТ НАСК Оранта має бути відмовлено у повному обсязі.

Outcome: dismissed