Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог спирається на те, що 11 лютого 2012 року зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем актовий запис № 8. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 10.12.2013 шлюб розірваний, місцем проживання дочки [PERSON] , визначено за місцем проживаня матері [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають дитину, дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. З 2013 року позивачка з відповідачем не проживає. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач добровільно не бажає, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Позивач до суду не зявився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засіданя не з"явився, але згідно письмового заперечення визнає право позивачки на отримання аліментів на утримання спільної дочки [PERSON], але позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не визнає, а просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 510 грн .та просив слухати справу в його відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини: відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідач у справі, є батьком, неповнолітньої Олександри, що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.08.2012 р. (а.с.8). Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Маньківського районного суду від 10.12.2013 р. (а.с. 5). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої Олександри, [INFO]. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України. Згідно із ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач згідно письмового заперечення визнає право позивачки на отримання аліментів на утримання спільної дочки [PERSON], але позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не визнає, а просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 510 грн ., оскільки має нерегулярний, мінливий дохід та на даний час не працює, що підтверджується довідкою територіального сервісного центру №7143 від 15.02.2017 р.(а.с.30), згідно якої вбачається за відповідачем відсутність у власності транспортних засобів; довідкою міськрайонного управління Держгеокадастру у Звенигородському районі та м.Ватутіне (а.с.31), згідно якої вбачається відсутність у власності земельної ділянки (а.с.31); довідкою Ризинської сільської ради Звенигородського району №163 від 16.02.2017 року (а.с.32), згідно якої вбачається, що відповідач не володіє ні земельним сертифікатом ні майновим сертифікатом після розпаювання земель та майна КСП "Гришка"; довідкою Ризинської сільської ради Звенигородського району №162 від 16.02.2017 року (а.с.33), згідно якої вбачається,що відповідач земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власності та користуванні немає; довідкою Ризинської сільської ради Звенигородського району №160 від 16.02.2017 року (а.с.32), згідно якої вбачається, що відповідач дійсно проживає та зареєстрований в [INFO] в будинку який належить [PERSON], власного нерухомого майна на території села немає(а.с.34); довідкою Звенигородського центру зайнятості №01-20/573 від 15.02.2017 р., згідно якої вбачається, що відповідач не зареєстрований як безробітній (а.с.36) та довідкою Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області від 17.02.2017 року №25609, згідно якої вбачається, що в Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області відсутні дані про доходи відповідача (а.с.37). Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Ст. 184 СК України передбачає можливість визначення та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі як за заявою платника, так і за заявою одержувача. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів, тому позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення аліментів повинно проводитися у твердій грошовій сумі в розмірі 510 грн. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial