Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулися до суду з вказаними позовами до відповідача посилаючись те, що являються власниками земельних ділянок розташованих на території Новопокровської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. На даний час, вказані земельні ділянки перебувають в оренді строком на п'ять років у ПП "Космополія". Влітку 2013 року представники відповідача ввели її в оману, повідомивши, що власником відповідача є Хлань С., якого вона підтримувала на виборах в народні депутати України та з яким бажали укласти договори оренди землі після закінчення строку оренди з ПП "Космополія", про те, це не відповідало дійсності. Таким чином, будучи введеними в оману, влітку 2013 року, вона уклала договори оренди землі з відповідачем, хоча її волевиявлення не відповідало їх внутрішній волі. У серпні місяці відповідач зареєстрував вказаний договір в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ознайомившись із зареєстрованим договорами виявила, що його умови частково не відповідають тому змісту який нею був підписаний. Так у п.30 договорів з'явилося право орендаря передавати земельні ділянки у суборенду, хоча такого права відповідачу вона не надавала. Пункти 8 та 43 договору щодо набрання договорами чинності містять суперечності. Крім того, при укладенні зазначених договорів було порушено вимоги ст. 17 Закону України "Про оренду землі", оскільки земельна ділянка не могла передаватись відповідачу, так як до 2014 року вона перебуває в оренді у ПП "Космополія" Просила визнати оспорюваний договір оренди землі недійсними. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки за довіреністю - [PERSON] позов уточнила, просила визнати оспорюваний договір недійсними з підстав істотного порушення вимог Закону України "Про оренду землі" при його укладенні, оскільки земельна ділянка на даний час перебуває в оренді. Представник відповідача за довіреністю позов не визнала в повному обсязі, зазначила, що доводи позивача є безпідставними, зокрема щодо дати укладення договору, кадастрового номеру, вказані відомості містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом. Що стосується відсутні у договорі умови передачі у заставу та внесення статутного фонду право оренди земельної ділянки, вважає, що вказані обставини не є істотними для визнання договору недійсним, оскільки сторони погодили всі умови договору, почалося його виконання - позивач отримав орендну плату. Просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників як позивачки так і відповідача, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1. ч.2 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зі змісту ст. 125 Земельного кодексу України вбачається, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,53 га. на підставі державного акту серії ХС №068333. Вказана земельна ділянка сільськогосподарського призначення розташована на території Новопокровської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. В червні-липні місяці 2013 року позивачка уклала договір оренди вище зазначеної земельної ділянки з ТОВ "Агро-Вік плюс" строком п'ять років. 7 серпня 2013 року вказаний договір було зареєстровано в Реєстраційній службі Новотроїцького районного управління юстиції, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Частиною першою ст. 15 Закону "Про оренду землі" визначено істотні умови договору оренди землі, до яких зокрема відноситься і об'єкт оренди, що включає в себе кадастровий номер. Згідно ч.11 ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що саме у договорі оренди має бути зазначено таку істотну умову як кадастровий номер, оскільки саме він є ідентифікатором земельної ділянки відповідно до ч.11 ст.1 Закону України "Про Державний земельний кадастр". Реєстрація договору оренди є лише офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок і відповідно цього, витяг з вказаного реєстру не є складовою частиною договору. З оспорюваного договору вбачається, що в ньому відсутня така істотна умова договору оренди землі як кадастровий номер. Відповідно до ч.2 ст. 15 вказаного Закону відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Зі змісту ст. 17 Закону вбачається, що передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання - передачі. Пунктом 20 оспорюваного договору передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у семиденний строк після державної реєстрації цього договору. З наявного в матеріалах справи акту прийому-передачі земельної ділянки від позивачки до відповідача вбачається, що в них відсутня дата здійснення вказаної дії. Разом з тим, в матеріалах справи містяться договір оренди землі між позивачкою та ПП "Космополія" укладений на п'ять років та акт передання останньому земельної ділянки між вказаними особами. Зазначений договір зареєстрований в установленому законом порядку у Новотроїцькому районному реєстраційному відділі Херсонської філії ДП "Центру ДЗК" Враховуючи, що зазначений договір між позивачкою та ПП "Космополія" діючий до жовтня місяця 2014 року, земельну ділянку останнє не повертало позивачці, суд приходить до висновку, що між позивачами та ТОВ "Агро-Вік плюс" передання земельної ділянки місця не мало, що відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" є підставою для визнання договору оренди недійсними. Доводи позивачки про те, що умови зареєстрованого оспорюваного договору частково не відповідають тому змісту який нею було підписано суд вважає голослівними. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Разом з цим, позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Суперечності в окремих пунктах договорів щодо набрання ним чинності, на думку суду не є підставою для визнання їх недійсними з огляду на ст.215 ЦК України. Також, враховуючи положення ст.125 Земельного кодексу України, суд приходить до висновку, що відсутність дата підписання договору не є підставою для визнання його недійсним як і відсутність у ньому умов передачі у заставу та внесення статутного фонду права оренди земельної ділянки, оскільки вказані умови є правом сторін та включення зазначених умов може бути вирішено шляхом внесення змін до договору. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved