Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій, з урахуванням поданої в порядку ст. 31 ЦПК України заяви про уточнення вимог, просить стягнути з [PERSON] аліменти на повнолітнього [PERSON], [INFO] щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більш ніж досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі з 1979 року перебували в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбних відносин син сторін по справі мешкає спільно з матір'ю [PERSON], при цьому [PERSON] на підставі судового рішення проводилась виплата аліментів на неповнолітнього, на той час, сина. На теперішній час [PERSON], [INFO] досяг повноліття, тому аліментні обов'язки [PERSON] припинилися. [PERSON], [INFO] є студентом Донецького національного університету, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. З метою отримання стабільних аліментних платежів, [PERSON], діючи в інтересах свого повнолітнього сина (потребуючого матеріальної підтримки з боку батька), як один з батьків, що матеріально його підтримує, з причини істотного обмеження заробляння коштів для власного забезпечення у зв'язку з продовженням навчання, змушена звернутися до суду для забезпечення інтересів, на теперішній час, ще фінансово не незалежного [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому змінені позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав, просить справу розглянути без його участі. Від третьої особи [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій заявлено клопотання проводити розгляд справи в його відсутність, при цьому вимоги щодо стягнення з [PERSON] аліментів підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям, мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач відносно колишньої дружини мав аліментні обов'язки щодо утримання свого неповнолітнього, на той час, сина (сплачував 1/4 частку від усіх видів доходів). [INFO] [PERSON] досяг повноліття. На теперішній час [PERSON] здобуває вищу освіту, є студентом-заочником третього курсу факультету іноземних мов Донецького національного університету, в зв'язку з чим потребує матеріальної підтримки з боку батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають. Як вбачається з матеріалів справи позов заявлений матір'ю повнолітнього [PERSON], [INFO] - [PERSON] Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України визначено конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 199 СК України закріплено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно якого батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У судовому засідання знайшли свою доведеність одночасне існування вищезазначених юридичних фактів. Так, сторонами процесу не оспорюється факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON], [INFO], та споріднення підтверджено свідоцтвом про народження. По-друге, [PERSON], [INFO] досяг повноліття, але його вік є меншим ніж 23 роки, а саме на дату виготовлення повного тексту судового рішення йому виповнилось повних двадцять років. По-третє, відповідно до довідки № 65/13, виданої Донецьким національним університетом [PERSON] є студентом третього курсу факультету іноземних мов, заочної форми навчання. Вчетверте, судом встановлена потреба [PERSON] в матеріальній допомозі зі сторони батька. Відповідно до довідки Донецького національного університету № 66/13 від 3 вересня 2013 року заняття на заочному відділенні факультету іноземних мов проходять в наступні дні: вівторок - п'ятниця з 15:45 до 18:35 години, субота з 11:15 до 15:35 години. При цьому, суд звертає увагу, що [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства третьої групи та за приписами МСЕК йому дозволено виконання лише легкого труду без нічних змін. З урахуванням вказаного, суд погоджується, що [PERSON] в зв'язку з продовженням, після досягнення повноліття, навчання має істотне обмеження заробляти кошти для власного забезпечення. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] навчається в навчальному закладі, який знаходиться в м. Донецьку, що зумовлює витрати на проїзд (з м. Вугледара), крім того необхідні кошти на придбання навчального матеріалу, канцелярського приладдя тощо. Отримуваний [PERSON], [INFO] дохід в вигляді щомісячної соціальної допомоги за інвалідністю у розмірі 894,00 гривень (довідка № 2642 від 30 серпня 2013 року) витрачає на своє медикаментозне лікування. Вп'яте, [PERSON] має реальну можливість надавати допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON], [INFO]. Так, відповідач отримує пенсію за віком, розмір якої згідно довідки УПФ України в Мар'їнському району складає: січень 2013 року - березень 2013 року у розмірі 3682,50 гривень, квітень 2013 року - 4335,02 гривень, травень 2013 року - 4927,07 гривень, червень 2013 року - листопад 2013 року - 5063,30 гривень, грудень - 5082,00 гривень. Суд звертає увагу, що відповідач до квітня 2013 року мав аліментні зобов'язання, та з травня 2013 року жодних утримань за виконавчими листами не має, - а тому достатньо високий дохід (понад п'ять тисяч гривень щомісячно) дозволяє відповідачу надавати грошову підтримку синові в зв'язку з здобуттям ним освіти. Враховуючи сукупність вказаних юридичних фактів, суд встановив наявність обов'язку відповідача [PERSON] утримувати свого сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання за досягненням повноліття. Визнаючи розмір аліментів суд керується наступним. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. З урахуванням зазначеної в статті 200 СК України відсильної норми, суд, при визначені розміру аліментів враховує такі обставини: - стан здоров'я та матеріальне становище [PERSON], як платника аліментів; - інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що відповідач має статус інваліда ІІ групи, висновок про умови та характер праці з урахуванням втраченого відсотку працездатності, що підтверджено довідкою акта огляду МСЕК № 002817. Матеріальне становище відповідача суд визначає, виходячи з рівня його доходів, а також величини витрат, які здійснюються ним на утримання себе та членів своєї сім'ї. З письмових доказів по справі вбачається, що [PERSON] отримує, за останніми даними, пенсію у середньомісячному розмірі 5065,97 гривень, жодних утримань на інших непрацездатних осіб з цієї суми не здійснюється. 6 липня 2013 року [PERSON] створено родину з [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]), тому на створення всіх належних умов проживання, розвитку осередку суспільства, безсумнівно, необхідні матеріальні блага. Заслуговують й на увагу обставини щодо несення відповідачем витрат на придбання лікарських препаратів в зв'язку з здобутою інвалідністю. Крім того, відповідачем надано суду акт депутату с. Максимільянівка Мар'їнського району Донецької області від 27 листопада 2013 року, довідку виконкому Максимільянівської сільської ради № 1799/02-22 від 3 грудня 2013 року, з яких вбачається, що він здійснює нагляд за своїм престарілим батьком [PERSON], [INFO], який переніс ішемічний інсульт та потребує постійного стороннього догляду (довідка Комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги Мар'їнського району"). Разом з тим, суд вбачає, що [PERSON] перебуває на обліку в УПФ в Мар'їнському районі й отримує пенсію в середньомісячному розмірі 2943,74 гривень (довідка № 2859), при цьому доказів необхідності в утриманні батька відповідача понад вказаної суми - суду не надано. Також суд досліджує, матеріальне становище позивача [PERSON] - матері повнолітнього [PERSON], яка також має надавати матеріальну підтримку в зв'язку з продовженням сином навчання. Відповідно до довідки Вугледарського міського центру зайнятості № 03-450 від 13 грудня 2013 року [PERSON] отримує допомогу по безробіттю за період з 10 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року у розмірі 2973,88 гривень. Надані позивачем довідки про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги не приймаються судом, як такі, що не стосуються спірних відносин сторін. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про обмежену наявність у позивача надавати матеріальну підтримку своєму синові в зв'язку з його навчанням в вищому навчальному закладі. Суд також надає оцінку матеріального становища повнолітнього [PERSON], [INFO]. Так, з довідки Донецького національного медичного університету вбачається, що [PERSON] навчається за рахунок держбюджетного замовлення, однак стипендію не отримує. З довідки Вугледарського міського управління праці та соціального захисту населення вбачається, що [PERSON] відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми" отримує щомісячну допомогу у розмірі 894,00 гривень. Суд, враховуючи в сукупності вищевказане, приймаючи до уваги, положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України про визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про доцільність визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в заявленому розмірі 1000,00 гривень щомісячно, що найкращим чином захистить інтереси повнолітнього [PERSON], [INFO] щодо потреби в матеріальних коштах в зв'язку з навчання та не призведе відповідача [PERSON] до скрутного матеріального становища. Визнаючи час з якого мають бути присуджені аліменти, суд виходить з наступного. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вхідного штампу позовна заява пред'явлена до суду - 12 вересня 2013 року, тому саме з цієї дати підлягають стягненню з [PERSON] присуджені аліменти. Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд додатково звертає увагу, що відповідно до положення статті 199 СК України право повнолітніх дітей на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням, тому такі обставини як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. При ухваленні рішення суд враховує, що відповідно ст. 3 ЦПК України лише у встановлених законом випадках до суду може звернутися особа, якій надано право захищати права, свободи, інтереси інших осіб. В даній справі позивач [PERSON] в силу ст. 39 ЦПК України не може бути законним представником [PERSON], в інтересах якої подано позов, так як син є повнолітнім. Норма ст. 199 СК України надала [PERSON] лише право на пред'явлення позовної заяви в інтересах повнолітнього сина, однак одержувачем аліментних платежів має бути сам [PERSON], що відповідає його інтересам. Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. Так, позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору в зв'язку з подачею позову про стягнення аліментів в порядку п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору як інвалід ІІ групи в порядку п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", - тому судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави. На підставі ст. 199, 200 СК України,

Outcome: approved