Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі Позивач) звернулося до суду із названим позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] ( далі Відповідач) 21767.13 грн., посилаючись на те, що 20.05.2013 року між Відповідачем та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі Банк) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2003859011, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу споживчий кредит в сумі 16918.5 гривень із сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 9.99%, а Відповідач зобов'язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, проплатити інші платежі визначені кредитним договором та Додатком №1, а також виконати інші умови договору. Проте в порушення умов кредитного договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13 серпня 2014 року за договором про надання споживчого кредиту № 2003859011 від 20.05.2013 року існує заборгованість перед Банком в розмірі 21767,13гривень. Згідно договору факторингу від 24.03.2014 року Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" передало, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право грошової вимоги за договором № 2003859011 від 20.05.2013 року укладеного між Банком та Відповідачем, тобто до позивача перейшли всі права ПАТ "ОТП Банк" щодо права грошової вимоги до Відповідача. В судове засідання представник Позивача не прибув, але в заяві просить справу слухати без представника , позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Так, в судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2013 року між Відповідачем та Банком, відповідно процесуальним правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 2003859011, відповідно до умов якого Банк надав Відповідачу кредит в сумі 16918 гривень 50 копійок із сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 9.99%. на термін до 20 травня 2016 року, а Відповідач зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кредитні кошти до 20 травня 2016 року, а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі. Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором повністю, проте відповідачі належним чином не виконували умови договорів, внаслідок чого станом на 13 серпня 2014 року має заборгованість в сумі 21767 грн., що складається : залишку заборгованості за кредитом у сумі 16918.56 грн., суми несплачених відсотків за користування кредитом - 1429.23 грн., та 3419.4 грн. комісії за РО. Направлена 08.04.2014 року Позивачем вимога до Відповідача про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором залишена Відповідачем без задоволення. Встановлені обставини підтверджуються: копією кредитного договору про надання споживчого кредиту № 2003859011 від 20.05.2013 року ( а.с.-5-7), копією графіку платежів (а.с.8), розрахунком заборгованості (а.с.9,10), копією повідомлення - вимоги про усунення порушень виконання договору ( а.с.-11). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суді докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 21767,13 гривень, виходячи із наступного. Так, відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За умовами кредитного договору Позивач свої зобов'язання щодо надання грошових коштів у кредит Відповідачу в сумі 16918,50 гривень виконав, тоді як Відповідач взяті на себе зобов'язання по кредитному договору виконує неналежним чином, порушує строки його виконання, що суперечить вимогам ст. 530 ЦК України, яка визначає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене обґрунтування, суд вважає, що позов ґрунтується на законі, а тому він підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з Відповідача необхідно стягнути на користь Позивача 243.60 гривень судового збору.

Outcome: approved