Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

У грудні 2017 року позивач звернулася із зазначеним позовом до Роздільнянського районного суду Одеської області, обґрунтовуючи позовні вимоги неможливістю для позивача, як спадкоємця її баби [PERSON], яка померла [INFO], подати у 6-місячний строк заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги [PERSON] є її син [PERSON] - відповідач. Іншим спадкоємцем за законом [PERSON] мала бути мати позивача - [PERSON], яка померла раніше [PERSON]. Тому позивач є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення. Позивач весь час жила окремо від спадкодавця. Позивач останнім часом не спілкувалася з [PERSON], оскільки так бажала баба. Про смерть баби [INFO] позивача не повідомили ні відповідач, ні нотаріус, який оформляв спадщину. 20.06.2017 позивач отримала лист відповідача зі зразком заяви про відмову від спадщини [PERSON]. Після відповіді органу РАГС на запит адвоката позивач у серпні 2017 року достовірно взнала про смерть баби. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини [PERSON], але нотаріус 07.11.2017 відмовив у задоволенні заяви через пропуск 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказано на необхідність встановлення 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON]. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.03.2018 вказану справу передано на розгляд до Семенівського районного суду Полтавської області. Спори між судами про підсудність не допускаються. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, вказала, що була позбавлена відповідачем можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини через незнання про смерть своєї баби [PERSON]. Про смерть [PERSON] дізналася 20.06.2017 від свого дядька [PERSON], який прислав їй зразок заяви для нотаріуса. За життя з бабою особливо не контактувала. Родичі баби приховали від позивача смерть баби. Представник позивача позов підтримав, вказав, що позивач не знала про смерть спадкодавця, не жила з нею. Родичі спадкодавця приховали від позивача відомості про смерть баби. Позивач взнав про смерть із листа відповідача, яким він просив відмовитися від спадщини баби. У відзиві відповідач вказує лише на не телефонування у день смерті, а у поясненнях представник вказує на інформування про смерть баби на день народження позивача у серпні 2016 року. Подаючи нотаріусу заяву про прийняття спадщини відповідач свідомо вказав, що інших спадкоємців, окрім нього, у [PERSON] немає. Допитані у суді свідки є зацікавленими особами, оскільки є, відповідно, сином і дружиною відповідача; їх покази є неправдивими та суперечливими. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив, що його мати (спадкодавець [PERSON]) була проти отримання спадщини своєю онукою (позивачем [PERSON]). [PERSON] померла [INFO], про що одразу телефоном повідомили усіх родичів, у т.ч. [PERSON]. Остання сказала, що не зможе приїхати на поховання, оскільки її чоловік перебував у лікарні після мотоциклетної травми. 23.08.2016 відповідач телефонував позивачеві, вітав її з днем народження, сказав, що 25.08.2016 будуть проводити поминальні 40 днів після смерті [PERSON]. Заяву про прийняття спадщини складав нотаріус. Відповідач не володіє юридичними знаннями щодо визначення можливих спадкоємців. У померлої [PERSON] є ще 4-ро онуків - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. У відзиві відповідач проти позову заперечував, вказав, що позивач телефоном [INFO] була повідомлена про смерть баби [PERSON], [PERSON]. Свідками розмови були [PERSON], [PERSON]. У позивача після цього не було об'єктивних, непереборних істотних труднощів і перешкод для подання протягом 6-місяців заяви про прийняття спадщини. Незнання про смерть спадкодавця без установлення інших труднощів не свідчить про поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 46-57). Представник відповідача [PERSON] вказав, що повідомлені позивачем причини не подання заяви про прийняття спадщини є неповажними. Позивач знала про смерть [PERSON], не приїхала на поховання. Про смерть [PERSON] позивачеві повідомляла також [PERSON], яка у серпні 2016 року приїжджала на день народження позивача у м. Кременчук. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову, вказала, що позивачем не доведено поважності пропуску 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON]. Про смерть баби позивач довідалася одразу і під час її відвідування родичами у серпні 2016 року. Об'єктивних і поважних причин не подання заяви про прийняття спадщини немає. Третя особа звернулася до суду із заявами про розгляд справи за її відсутності (а.с. 61, 139, 171), що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті Судом встановлено, та сторонами і їх представниками стверджено і не заперечувалося, що [PERSON], яка померла [INFO] у с. Карпівка Роздільнянського району Одеської області, є матір'ю [PERSON] (відповідача) і [PERSON]. [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], [PERSON] померла [INFO] у м. Кременчук Полтавської області. Згадані обставини також підтверджено відповідними свідоцтвами про народження, про шлюб, довідкою з актового запису про народження, витягу про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про одруження, витягу про зміну прізвища, свідоцтвами про смерть (а.с. 11-21, 94, 102, 103, 111, 116-121,124). Отже позивач є онукою, а відповідач сином [PERSON]; мати позивача [PERSON] померла раніше [PERSON]. Свідок [PERSON], який є двоюрідним братом позивача і сином відповідача, у судовому засіданні дав показання, що його брат [PERSON] телефонував [PERSON] (позивачеві) у день смерті баби [PERSON] і сказав про смерть баби. Також свідок у серпні 2016 року приїжджав у гості до [PERSON] у м. Кременчук, на її день народження. Підчас гостювання вони також говорили про те, що баба померла. Свідок [PERSON], яка є дружиною відповідача, у судовому засіданні під час допиту ствердила, що [PERSON] одразу знала про смерть баби [PERSON]. [PERSON] померла увечері [INFO]. У цей же день і на наступний день телефонували усім родичам і повідомляли про те, що померла [PERSON]. При свідкові [PERSON] телефонував позивачеві [PERSON] і казав, що померла баба [PERSON]. Судові не надано достатніх і допустимих доказів недостовірності вказаних показань свідків. ПрАТ "Київстар" на запит представника відповідача [PERSON] листом від 13.06.2018 № 5996457693/03/03/02 відмовив у наданні відомостей про телефонні з'єднання номерів [NUMBER] і [NUMBER], оскільки послуги за вказаними телефонами надаються знеособлено (не контракт) (а.с. 175-178). Сторони та їх представники не заперечували, що номером [NUMBER] користується позивач. [INFO] експрес-накладною із м. Роздільна до м. Кременчук відповідач надіслав позивачеві зразок адресованої приватному нотаріусу Л.М.Патраманській заяви про неприйняття спадщини [PERSON], яка померла [INFO], відсутність наміру звертатися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини. Бланк одержано позивачем 20.06.2017. У заяві вказано, що мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] (а.с. 22, 23, 148). 27.07.2017 третя особа отримала заяву позивача про намір звертатися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після [PERSON]. Просила зупинити видачу свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям (а.с. 91). Роздільнянський РВРАЦС ГУТЮ в Одеській області листом від 03.08.2017 № 1713/59-25 повідомив представника позивача [PERSON], що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 25). Відділ у Семенівському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області листом від 26.09.2017 № 143/145-17 повідомив позивача про наявність в [PERSON] земельної ділянки площею 3,59 га на території Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с. 26). 04.10.2017 позивач склала та надіслала третій особі заяву про прийняття спадщини [PERSON] як дочкою померлої раніше матері позивача [PERSON] (а.с. 27). Третя особа отримала цю заяву 10.10.2017 (а.с. 90). Третя особа листом від 07.11.2017 № 1602/02-14 роз'яснила позивачеві, що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, роз'яснено право звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем (а.с. 28). Третя особа склала позивачеві лист аналогічного змісту від 29.12.2017 № 1846/02014. Застережено, що у разі ненадання до 05.02.2018 повідомлення про звернення до суду, нотаріус складе свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві, який вчасно прийняв спадщину (а.с. 93). З копії спадкової справи [PERSON] № 172/2016, заведеної третьою особою (а.с. 87-129) вбачається, що її почато 27.09.2016 за заявою позивача про прийняття ним спадщини своєї матері [PERSON] (а.с. 89). [PERSON] заповітом від 08.10.2007 свою земельну ділянку, державний акт серія [NUMBER] від 08.11.2004, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 114). Третя особа постановою від 01.12.2018 відмовила відповідачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на: - право на земельну частку (пай), що належало [PERSON], який помер [INFO], за сертифікатом серія [NUMBER] від 16.12.1996 (оригінал відсутній), яке після його смерті прийняла його дружина [PERSON]; - земельну ділянку за державним актом серія [NUMBER] від 09.11.2004, яка належала [PERSON] (оригінал відсутній) через неможливість встановлення родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с. 126). У матеріалах справи є копії технічного паспорту на належний [PERSON] житловий будинок (а.с. 62-65), витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] без вказівки на власника (а.с. 71). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 Цивільного кодексу України - далі ЦК). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч.ч. 1-3 ст. 1223 ЦК). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК). Відтак спадкування після [PERSON] здійснюється за законом шляхом залучення спадкоємців відповідної черги (черг). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК). Отже спадкоємцями за законом першої черги за законом після [PERSON] є, щонайменше, позивач [PERSON] за правом представлення після своєї матері [PERSON] (внук спадкодавця) і відповідач [PERSON] (син спадкодавця). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК). Судом встановлено, що позивач не проживала зі спадкодавцем [PERSON]. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). Отже нормою права, що підлягає застосуванню до спільних правовідносин передбачено, зокрема, наявність пропуску строку для прийняття спадщини позивачем з поважної причини - причини, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця (позивача) на вчинення цих дій (подачі заяви про прийняття спадщини). Позов вказує, що такою причиною є необізнаність позивача про смерть спадкодавця. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" судам роз'яснено, що відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Ураховуючи зазначене, оцінивши надані учасниками справи та їх представниками докази, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позову та відмовляє у позові повністю, оскільки позивачем не доведено поважності пропуску ним 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини спадкодавця [PERSON]; відповідачем доведено належну поінформованість позивача про смерть спадкодавця [PERSON] одразу після смерті [PERSON] у липні 2016 року та під час спілкування з позивачем у серпні 2016 року, у т.ч. її відвідування свідком [PERSON] у зв'язку зі святкуванням позивачем свого для народження у серпні 2016 року. З позовом позивач звернувся до суду у грудні 2017 року, тобто майже через 1,5 роки після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з урахуванням відмови у позові, сплачений позивачем судовий збір не покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed