Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 23 березня 2018 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив витребувати від [PERSON] у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області з правом постійного користування Державного підприємства "Очаківське лісомисливське господарство" земельну ділянку площею 0.8936 га з кадастровим номером 4820982200:12:041:0010, нормативною грошовою оцінкою 845915.84 грн., яка знаходиться в [ADDRESS] , та стягнути з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір. У обгрунтування заявлених вимог прокурор посилався на те, що до відповідача на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1606 від 03 листопада 2016 року перейшло від попереднього власника [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку. У свою чергу, [PERSON] набув права власності на вказану земельну ділянку разом із розміщеною на ній нежитловою будівлею площею 13.2 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу № 457 від 22 серпня 2012 року, укладеного з [PERSON] , якому земельна ділянка належала на підставі державного акта серії ЯИ № 159394 від 01 червня 2010 року, виданого відповідно до розпорядження Березанської РДА № 85 від 04 лютого 2010 року і договору купівлі-продажу земельної ділянки № 107 від 05 лютого 2010 року. Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 20 березня 2017 року у справі № 469/347/17 задоволено позов Миколаївської місцевої прокуратури № 1, визнано незаконним та скасовано рішення, на підставі яких [PERSON] набув права на спірну земельну ділянку, які такі, що прийняті з порушенням земельного та водного законодавства, визнано недійсними відповідні правочини, укладені між Березанською РДА та [PERSON] , та державний акт серії ЯИ № 159394 від 01 червня 2010 року. Оскільки судом встановлено незаконність відведення спірної земельної ділянки, то правові підстави її перебування у приватній власності [PERSON] відсутні. 06 квітня 2018 року судом відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та за заявою прокурора забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку, заборони здійснювати реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки; заборони Управлінню ДАБІ у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості на вказаній земельній ділянці; з аборони[PERSON] вчиняти з вказаною земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну її цільового призначення, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проводити на ній будь-які будівельні роботи. Ухвалою суду від 18 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник Березанської районної державної адміністрації, відповідач та треті особи не з`явились та не повідомили про причину своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Треті особи [PERSON] та ДП "Очаківське ЛМГ" надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] надала суду заяву про визнання позову у повному обсязі. Прокурор заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Оскільки учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, висловили свою позицію щодо позову, суд вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20 березня 2017 року у справі № 469/347/16-ц за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави до Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області та [PERSON] , треті особи без самостійних вимог Державне підприємство «Очаківське лісомисливське господарство» та [PERSON] , про визнання недійсним та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди, купівлі-продажу земельної ділянки, державного акта на право власності на земельну ділянку позовні вимоги прокурора задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської районної державної адміністрації № 715 від 18.07.2007 р. щодо затвердження проекту землеустрою та надання [PERSON] в оренду на 49 років для рекреаційного призначення під розміщення кемпінгу земельної ділянки площею 08936 га нормативною грошовою оцінкою 795482 грн.72 коп. в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області; визнано недійсним укладений 19.07.2007 р. між Березанською РДА та [PERSON] договір оренди цієї земельної ділянки, зареєстрований 20.07.2007 р. у Березанському районному окрузі Миколаївської МРФ ДП «Центр ДЗК» за № 040700700056; визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської районної державної адміністрації № 85 від 04.02.2010 р. про продаж [PERSON] з розстрочкою платежу терміном на три роки земельної ділянки площею 0,8936 га. рекреаційного призначення для обслуговування кемпінгу, яка знаходилася у його користуванні, що розміщена за адресою: зона відпочинку [ADDRESS] , в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області; визнано недійсним укладений між Березанською районною державною адміністрацією та [PERSON] договір купівлі-продажу від 05.02.2010 р. земельної ділянки площею 0,8936 га. з кадастровим номером 4820982200:09:000:0376 та виданий на імя [PERSON] акт серії ЯИ № 159394 від 01.06.2010 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,8936 га. по [ADDRESS] , що зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 011048600088 (а.с.10-16). Судом встановлено, що надання земельної ділянки у власність [PERSON] відбулося з порушенням водного, лісового та земельного законодавства, зокрема, у зв"язку з розміщенням земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги, яка не може перебувати у приватній власності. Крім того, судом встановлено, що ДП "Очаківське ЛМГ" є постійним користувачем вказаної земельної ділянки. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.17-22), повідомлення відділу Держгеокадастру у Березанському районі (а.с.24), власником земельної ділянки площею 0.8936 га з кадастровим номером 4820982200:12:041:0010, нормативною грошовою оцінкою 845915.84 грн., яка знаходиться в [ADDRESS] , на час звернення прокурора з позовом є відповідач [PERSON] на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 1606 від 03 листопада 2016 року; попередними власниками - [PERSON] на підставі державного акта ЯК № 983271 від 31.10.2012 року, та [PERSON] (за кадастровим номером 4820982200:09:000:0376, який відсутній у Національній кадастровій системі), що вбачається також і з вказаного рішення суду. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу. Отже, зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. Власник земельної ділянки водного фонду може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку. Тому суд, встановивши факти належності спірної земельної ділянки до земель водного фонду, що перебувають у державній власності, доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині витребування земельної ділянки, застосувавши для задоволення вимоги про повернення спірної земельної ділянки приписи ст.391 ЦК України та частини другої статті 52 ЗК України. Оскільки спірна земельна ділянка відносилась до земель лісогосподарського призначення та перебувала в постійному користуванні ДП «Очаківське лісомисливське господарство», право розпорядження спірною земельною ділянкою з таким статусом віднесено до повноважень Березанської державної адміністрації Миколаївської області (стаття 31 ЛК України, стаття 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»), Отже, наявні підстави для прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України суд вирішує питання про повернення прокуратурі з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову; в іншій частині відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений при поданні позову, та судовий збір за заявою про забезпечення позову стягується з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved