Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача і просив стягнути грошові кошти в сумі 7950 дол. США , що згідно офіційного курсу НБУ складає 168002 грн.54 коп. ,відсотки за користування грошовими коштами в сумі 30.58 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 646 грн.23 коп. ,2000 грн. за надання правової допомоги. Мотивував позов тим, що 23 вересня 2014 року між ним та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі Банк) був укладений договір-заява про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті № 300131/110639/7-14 (далі-Договір). За умовами зазначеного Договору він його підписанням запропонував Відповідачеві розмістити вклад, а останній підписанням Договору погодився розмістити вклад на вказаних у Договорі умовах. Відповідно до п. 1 Договору він вніс, а ПАТ «Банк Фінанси та Кредит » прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 660 доларів США на строк з 23 вересня 2014 року по 23 квітня 2015 року у порядку та на умовах, визначених у Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами банку та оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua. Пунктом 2 Договору встановлено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору, Банк нараховує і виплачує йому проценти за ставкою 11.7 % річних. Нарахування процентів здійснюється Відповідачем у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку [NUMBER]. За умовами т. 4 Договору вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п. 1 Договору за згодою банку у порядку та на умовах, передбачених п.п. 3.1-3.4 Основних умов. Мінімальна сума кожного поповнення складає 20.00 доларів США. Реалізуючи зазначене право протягом дії Договору він неодноразово поповнював внесений ним вклад на різні суми, внаслідок чого на момент закінчення строку вкладу його розмір склав 7950 доларів США. Як встановлено п. 6 Договору, після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених п. 5.2 Основних умов. Згідно з п. 7 Договору строк розміщення вкладу може бути продовжено в порядку, строки та на умовах, визначених положеннями п. 5.2 Основних умов. Підписанням Договору він підтвердив факт свого ознайомлення та згоди з умовами банківського вкладу «Пенсійний» (п. 8 Договору). Крім того за умовами п. 9 Договору його підписанням він підтвердив факт усвідомлення та згоди з тим, що Основні умови разом з Договором складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Цим самим пунктом передбачено, що підписанням Договору він підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання Договору, погоджуюся з їх положеннями у повному обсязі, бере на себе визначені ними права та обов'язки й зобов'язується безумовно їх виконувати. У відповідності до п. 10 Договору він набуває чинності після його підписання обома сторонами з дня надходження коштів на вкладний рахунок і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором банківського вкладу. За умовами п. 6.1.2 Основних умов він, як вкладник, має право після закінчення строку, визначеного договором-заявою та цими Основними умовами, отримати суму вкладу та суму нарахованих процентів згідно з умовами вкладу. Пунктом 6.1.8 Основних умов також визначено, що він має право отримувати проценти за вкладом згідно з умовами, викладеними у договорі-заяві та у п.п. 4.2, 4.3 цих Основних умов. Як встановлено п.п. 6.3.1, 6.3.2 Основних умов, банк зобов'язаний нарахувати та сплатити вкладнику проценти за вкладом згідно з умовами, що передбачені Договором; при припиненні дії Договору здійснити розрахунок, повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти в дату повернення вкладу, та закрити вкладний рахунок. 23 квітня 2015 року - в день закінчення строку дії Договору він у відповідності до п. 5.2 Основних умов звернувся до банку з письмовою заявою про повернення на його користь банківського вкладу у розмірі 7950 доларів США. Відповідачем його заява залишена без відповіді та задоволення - сума вкладу на його користь не повернута. Відповідачем у порушення зазначених вимог закону та Договору протягом його дії на його користь виплачувалися лише відсотки за користування належними йому коштами. Отже, вважає, що зазначені норми права, а також положення Договору зумовлюють обов'язок ПАТ «Банк Фінанси та Кредит » повернути на його користь суму вкладу та нараховані на неї відсотки за період з дня, наступного за днем закінчення строку дії Договору по день ухвалення судового рішення або фактичного повернення на його користь суми вкладу. За його розрахунком сума відсотків за користування належними йому грошовими коштами (11.7 % річних) за період з 24.04.2015р. (наступний за днем закінчення вкладу день) по 05.05.2015р. (день звернення до суду з позовом) складає 37.50 долар США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на 05 травня 2015 року, становить еквівалент 792 грн. 46 коп. (розрахунок додається). Крім того, просить стягнути з відповідача 3000 грн. витрат на правову допомогу. Позивач та представник позивача в судове засідання не з «явилися. Представник позивача направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує і просить його задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність"). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). В судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2014 року між позивачем [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі Банк) був укладений договір-заява про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті № 300131/110639/7-14 (далі-Договір). Відповідно до п. 1 Договору позивач вніс, а ПАТ «Банк Фінанси та Кредит » прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок [NUMBER] у сумі 660 доларів США на строк з 23 вересня 2014 року по 23 квітня 2015 року у порядку та на умовах, визначених у Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами банку та оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.fcbank.com.ua. За умовами п. 4 Договору вкладник має право неодноразово поповнювати вклад протягом всього строку, визначеного п. 1 Договору за згодою банку у порядку та на умовах, передбачених п.п. 3.1-3.4 Основних умов. Мінімальна сума кожного поповнення складає 20.00 доларів США. Реалізуючи зазначене право протягом дії Договору він неодноразово поповнював внесений ним вклад на різні суми, внаслідок чого на момент закінчення строку вкладу його розмір склав 7950 доларів США. Пунктом 2 Договору встановлено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору, ПАТ«Банк Фінанси та Кредит » нараховує і виплачує позивачу проценти за ставкою 11.7 % річних. Нарахування процентів здійснюється Відповідачем у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад, не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у банку [NUMBER]. Договір відповідно дост. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Судом встановлено , що після закінчення дії депозитного договору 23.04.2015 року позивач звернувся суд з письмовою заявою про повернення банківського вкладу в сумі 7950 дол.США. Відповідачем його заява залишена без відповіді та задоволення - сума вкладу на його користь не повернута. Відмова банку у поверненні [PERSON] банківського вкладу, термін розміщення якого закінчився, суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору. Тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача банківського вкладу в звязку із закінченням строку договору підлягає задоволенню. Позивач зазначив , що протягом дії договору депозиту, Банк сплачував йому відсотки за користування його грошовими коштами. Але так як після закінчення строку дії договору , кошти йому не були повернуті, то він просить стягнути відсотки за користування його грошовими коштами з дня, наступного за днем закінчення строку дії Договору , тобто з з 24.04.2015р. по 05.05.2015р. (день звернення до суду з позовом), що складає згідно розрахунку позивача 37.50 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на 05 травня 2015 року, становить еквівалент 792 грн. 46 коп. Згідно правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-39цс13 від 29 травня 2013 року стягуються проценти по банківським вкладам за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладникам. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 7950 дол. США , що згідно офіційного курсу НБУ складає 168002 грн.54 коп. ,відсотки за користування грошовими коштами в сумі 30.58 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 646 грн.23 коп. Крім того , позивачем заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. Згідно п.47,48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року№ 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року№ 6-рп/2013). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надана квитанція до прибуткового касового ордеру №04-15 від 20.04.2015 року на суму 3000 грн. за складання позовної заяви та представництво інтересів в суді.Але суду не наданий письмовий розрахунок таких витрат. Тому суд вважає, що в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити. Судові витрати стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial