Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Новоукраїнська місцева прокуратура Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, 05.04.2019 звернулась до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Новоукраїнською місцевою прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» в ході вивчення питання наявності підстав для застосування представницьких повноважень в інтересах держави виявлені порушення вимог законодавства у частині недотримання умов використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Встановлено, що розпорядженням голови Голованівської районної державної адміністрації №526-р від 05.07.2007 відповідачу погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 13,11 га., у тому числі пасовища 13,11 га. в оренду строком на 10 років для сінокосіння та випасання худоби із земель запасу, що знаходиться на території Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. На підставі вказаного розпорядження 20.10.2010 між Голованівською районною державною адміністрацією та відповідачем укладено договір оренди землі, яким останньому передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 9,6374 га. з кадастровим номером [NUMBER] для сінокосіння та випасання худоби. Пунктом 17 договору оренди землі визначено, що об`єкт оренди, тобто земельна ділянка, повинна використовуватись тільки за цільовим призначенням з дотриманням вимог земельного та природоохоронного законодавства. Відповідно до пунктів 15, 16 цього договору, цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. Земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Пунктом 26 договору обумовлено, що на орендованій земельній ділянці встановлено обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки у вигляді недопустимості зміни цільового призначення земельної ділянки. Прокуратурою вказується, що 25.09.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Спораном В.В. проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої встановлено факт використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, а саме те, що відповідач розорав земельну ділянку площею 1,8 га. із земельної ділянки загальною площею 9,6374 га. та вирощував на ній олійну культуру - соняшник. У зв`язку з виявленими фактами стосовно відповідача було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) від 09.10.2018, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вказане правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. та одночасно винесено припис про усунення порушення вимог земельного законодавства, які відповідачем оскаржені не були, сума призначеного штрафу та шкода, заподіяна внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням сплачені ним в повному обсязі, що свідчить про допущення відповідачем порушень вимог ч. 5 ст. 20, ст. 91, ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), пунктів 17, 26, 31 укладеного договору оренди землі у вигляді використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Матеріали перевірки Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області свідчать про те, що орендована відповідачем земельна ділянка сільськогосподарського призначення з видом використання як пасовище для сінокосіння та випасання худоби у 2018 році фактично використовувалась як рілля на площі 1,8 га. із загальної площі об`єкта оренди. Таким чином, орендар [PERSON] допустив порушення виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії цільового призначення - земель сільськогосподарського призначення та засіяв на спірній земельній ділянці олійну культуру - соняшник. Своїми діями, в порушення умов договору та вимог земельного законодавства, орендар самостійно змінив вид цільового використання земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення, в той час коли питання про визначення виду використання земельної ділянки належать до компетенції органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. Допущене відповідачем порушення є істотним, оскільки сторони заздалегідь при укладенні договору встановили обмеження щодо використання відповідачем спірної земельної ділянки у вигляді недопустимості зміни цільового призначення. За умовами п. 38 договору, його дія припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також із інших підстав, визначених законом. З огляду на викладене та у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків, встановлених договором оренди землі і порушенням вимог чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, а саме використання орендованої земельної ділянки не за передбаченим договором цільовим призначенням земельної ділянки, укладений між відповідачем та Голованівською районною державною адміністрацією договір оренди землі від 20.10.2010 підлягає достроковому розірванню, а земельна ділянка - поверненню у розпорядження держави. Прокуратурою вказується, що повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення покладено на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яке у спірних правовідносинах є правонаступником, тому земельна ділянка підлягає поверненню саме цьому органу. З урахуванням положень ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та враховуючи те, що відпала правова підстава користування земельною ділянкою, відповідач повинен її повернути діючому розпоряднику земель державної власності. Обґрунтовуючи повноваження звернення до суду з відповідним позовом, прокуратурою зазначається, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області самостійно до суду з відповідним позовом не звернувся та згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 12.02.2019 сам просить прокуратуру втрутитись, а тому у даному випадку вбачає підстави, передбачені ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», для представництва прокуратурою інтересів держави в суді в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Голованівської районної державної адміністрації. Водночас, Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області з причини порушення умов договору оренди 19.10.2018 та 19.11.2018 на адресу відповідача було спрямовано листи з угодою про розірвання договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, від якого, на момент звернення прокурора до суду, відповідь не надійшла. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.ст. 1, 20, 22, 34, 96, 122, 143 ЗК України, ст.ст. 16, 373, 526, 598, 629, 651, 653 ЦК України, ст. 1 «Про землеустрій», ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст.ст. 13, 15, 24, 25, 32, 34, 56 Закону України «Про оренду землі», прокуратура просить достроково розірвати договір оренди землі від 20.10.2010, укладений між Голованівською районною державною адміністрацією та [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] повернути земельну ділянку площею 9,6374 га. з кадастровим номером [NUMBER] ), яка знаходиться на території Капітанської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області; стягнути з відповідача понесені прокуратурою Кіровоградської області витрати на сплату судового збору у розмірі 3842 грн. Ухвалою суду від 10.04.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Прокурор в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові та просила задовольнити позов. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 110). Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши доводи прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Прокуратура звернулась до суду з даним позовом та на підставі ст. 131-1 Конституції України, ч. 2 ст. 56 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", здійснює представництво в суді законних інтересів держави, оскільки захист цих інтересів не здійснюється органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Судом встановлено, що в 2006 році Приватним підприємством "І-Екперт-Сервіс" було виготовлено технічну документацію щодо двох земельних ділянок для сінокосіння, розташованих на території Капітанської сільської ради Голованіського району Кіровоградської області, площею 9,6374 га. з кадастровим номером [NUMBER] та площею 3,4703 га. з кадастровим номером [NUMBER] , що підтверджується копією технічної документації. 20 жовтня 2010 року між Голованівською районною державною адміністрацією як орендодавцем та відповідачем як орендарем було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Голованівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.10.2010 за №04:10:368:00003, за умовами якого, орендодавець надав відповідачу в оренду земельну ділянку загальною площею 9,6374 га. для пасовища з кадастровим номером [NUMBER] , яка розташована на території Капітанської сільської ради Голованіського району Кіровоградської області, на строк 10 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 71 грн. за один гектар площі, що становить 4% від проведеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 14-18). На земельній ділянці, яка передалась в оренду загальною площею 9,6374 га. для пасовища об`єктів нерухомого майна виявлено не було, межі земельної ділянки були закріплені межовими знаками, спірних питань та претензій з боку суміжних землекористувачів не було. Згідно пунктів 15, 17 договору оренди землі, земельна ділянка передається в оренду для сінокосіння та випасання худоби. Умови збереження стану об`єкта оренди: використовувати тільки за цільовим призначенням, дотримуватись вимог земельного та природоохоронного законодавства. Пунктом 26 договору оренди землі визначено, що на орендованій земельній ділянці встановлено обмеження (обтяження) не допускати зміни цільового використання. Відповідно до пункту 31 договору оренди землі орендар зобов`язався виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Пунктом 38 договору оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Отже, договором передбачено можливість його розірвання унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Як вбачається з копії наказу від 19.09.2018 №684-ДК, копії акту обстежень земельної ділянки від 25.09.2018 №684-ДК/1152/АО/10/01/-18 та копії акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25.09.2018 №684-ДК/766/АП/09/01/-18, Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області під час контролю за дотриманням вимог земельного законодавства та охороною земель, проведено перевірку земельної ділянки загальною площею 9,6374 га. з кадастровим номером [NUMBER] , яка розташована на території Капітанської сільської ради Голованіського району Кіровоградської області, на якій виявлено використання відповідачем частини земельної ділянки не за цільовим призначенням, оскільки засіяна соняшником (а.с. 58-60). Після проведеної 25.09.2018 перевірки, Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області 09.10.2018 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача та постановою від 09.10.2018 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, а саме за використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., після чого 09.10.2018 відповідачу винесено припис про усунення в 30-денний строк порушення земельного законодавства шляхом приведення земельної ділянки у відповідність до її цільового призначення (а.с. 61-63). Згідно копії квитанції №19147277 від 09.10.2016, копії квитанції №19147288 від 09.10.2018 та копії довідки Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 30.10.2018 №10-11-0.42-8396/2-18, адміністративний штраф у розмірі 170 грн. та заподіяна шкода у розмірі 868 грн. 51 коп., що встановлено по факту використання земельної ділянки загальною площею 9,6374 га. з кадастровим номером [NUMBER] не за цільовим призначенням, відповідачем відшкодовано в повному обсязі та сплачено (а.с. 65, 68-69). З копії акту обстеження земельної ділянки загальною площею 9,6374 га. з кадастровим номером [NUMBER] складеного 11.09.2018 комісією в складі секретаря Капітанської сільської ради Голованіського району Кіровоградської області Кирилюк І.В. та спеціаліста землевпорядника [PERSON] , вбачається, що земельна ділянка розорена та засіяна соняшником (а.с. 64). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі. Згідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Нормами ст. 25 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх, враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд приходить до висновку про те, що між Голованівською районною державною адміністрацією, яка в силу ст. 122 ЗК України, що діяла в редакції на час укладення договору, мала відповідні повноваження, та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки для пасовища, однак відповідач порушуючи умови договору оренди землі використовував її не за цільовим призначенням, оскільки здійснив вирощування сільськогосподарської культури. У зв`язку з викладеним, наявні підстави для розірвання договору оренди землі у зв`язку з грубим порушенням його умов та повернення земельної ділянки її власнику. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Згідно платіжного доручення №481 від 28.03.2019, прокуратурою Кіровоградської області за подачу до суду позову в даній справі сплачено судовий збір в розмірі 3842 грн. (а.с. 1). У зв`язку з визнанням відповідачем позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 1921 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а інша частина судового збору в тому ж самому розмірі, у зв`язку з тим, що позивачем заявлено вимогу щодо стягнення судових витрат, підлягає відшкодуванню відповідачем. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved