Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

31.08.2015 до суду звернувся [PERSON] (далі Позивач) з позовом до публічного акціонерного товариства "Дніпровець" правонаступник сільськогосподарського риболовецького закритого акціонерного товариства "Дніпровець" (далі Відповідач, ПАТ "Дніпровець"), Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі Відповідач, РДА), яким просить: визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 841484 від 29.12.2012 , виданий ПАТ "Дніпровець" на підставі Розпорядження голови РДА від 19.09.2012 № 833-р-12, постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 у справі № 2а/0470/11198/12. Свої вимоги позивач мотивує тим, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки, загальною площею 7,0139 га, з них ріллі 4,3822 га, кормові угіддя 2,6317 га, які розташовані на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, що належним чином підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серія ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 40 та який виданий на підставі Рішення Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 25.03.1999 № 14-3/ХХІІІ "Про затвердження схеми розподілу земель та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю членам КСРП " Придніпровець", згідно якого було затверджено схему розподілу земель колективної власності КСРП " Придніпровець" по Курилівській селищній раді площею 969,9 га. Додатком до вказаного вище рішення сільської ради, який є невідємною частиною зазначеного рішення було визначено перелік громадян - членів КСРП "Придніпровець", яким виділялись у власність земельні ділянки на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, де за № 41 зазначено Позивача. Як стало відомо останньому, Головою РДА на користь ПАТ "Дніпровець" було виготовлено Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, що розташовані на території Миколаївської, Курилівської, Єлизаветівської сільських рад Петриківського району Дніпропетровської області, які були внесені до Статутного фонду Сільськогосподарською риболовецького закритого акціонерного товариства "Дніпровець", в тому числі і на земельну ділянку, що належить Позивачеві. Підставою для виготовлення вищезазначених державних актів були: розпорядження голови РДА від 19.09.2011 № 535-р-11; розпорядження голови РДА від 19.09.2012 № 833-р-12; постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 та від 04.10.2012 . Позивач зазначає, що на даний час вищезазначені документи скасовані, отже є підстави й для скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що наявність двох державних актів на право власності на одну і ту ж земельну ділянку за ним та ПАТ "Дніпровець", порушує його конституційне права щодо володіння, користування та розпорядження належним йому майном, оскільки відповідач чинить певні перепони в користуванні земельною ділянкою. У судове засідання Позивач не з'явився, представник надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечують. Відповідач РДА та треті особи в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, надіслали заяви, в яких просять слухати справу у відсутності їхніх представників. Представник відповідача ПАТ "Дніпровець" в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і день слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки, заяви про слухання справи у його відсутність до суду не надійшло. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст. 61 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ДП, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 40, на підставі Рішення Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 25.03.1999 № 14-3/ХХІІІ "Про затвердження схеми розподілу земель та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю членам КСРП " Придніпровець", Позивачу на пpaвi приватної власності належить земельна ділянка, загальною площею 7,0139 га, з них ріллі - 4,3822 га, кормові угіддя 2,6317 га, які розташовані на території Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі розпорядження голови РДА від 19.09.2012 № 833-р-12 та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 у справі № 2а/0470/11198/12, СР ЗАТ "Дніпровець" виготовлено та зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 32,5122 га, серія ЯМ № 841484, кадастровий номер 1223756800:01:001:2886, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122370002000046. Відповідно до пункту десятого Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр" документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Частиною 1 ст. 126 ЗК України, в редакції яка була чинною на момент реєстрації оспорюваних актів, встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно листа відділу Держземагенства у Петриківському районі Дніпропетровської області від 07.08.2015, належна Позивачеві земельна ділянка одночасно обліковуються як за ним, та за ПАТ "Дніпровець" на праві власності на підставі державних актів на право власності на землю. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказане свідчить про існування спору, що підлягає судовому розгляду в правовідносинах захисту права власності. Як вбачається із матеріалів справи, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 у справі № 2а/0470/4316/12, яка стала підставою для прийняття постанови від 04.10.2012 по даній справі 2а/0470/11198/12, скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 та відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ "Дніпровець" про визнання незаконними дії Петриківської районної державної адміністрації відносно відмови товариству у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на територіях Єлизаветівської, Курилівської, Миколаївської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області та зобов'язання винести рішення у формі розпорядження щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки Позивача для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 у справі № К/800/36817/14, касаційну скаргу ПАТ "Дніпровець" залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014 у справі № 2а/0470/4316/12 залишено без змін. З копій судових рішень наявне наступне: Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 у справі №804/12930/14, Постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2015 у справі № 2а/0470/14427/12, Розпорядження голови РДА від 19.09.2012 № 833-р-12 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки СР ЗАТ "Дніпровець" визнане протиправним та скасоване. Також, Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 у справі № 8014/17313/14, визнано протиправним та скасовано Розпорядження голови РДА від 20.09.2011 № 535-р-11 "Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельних ділянок СР ЗАТ "Дніпровець", прийняття якого передувало прийняттю розпорядження РДА від 19.09.2012 №833-р-12. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 у справі № 23н-14/2а/0470/11198/12 за заявою заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі відділу Держземагенства у Петриківському районі Дніпропетровської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду за позовом СР ЗАТ "Дніпровець" до відділу Держкомзему у Петриківському районі Дніпропетровської області , третя особа Дніпропетровська регіональна філія Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру" про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 у справі № 2а/0470/11198/12 скасована. Таким чином, зважаючи на вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної справи скасовані усі документи, які слугували підставою для виготовлення та видачі СР ЗАТ "Дніпровець" Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯМ № 841484, кадастровий номер земельної ділянки 1223756800:01:001:2886. При цьому суд зауважує, що право власності на земельну ділянку Позивача виникло на законних підставах, оскільки посвідчене державним актом у відповідності до законодавства, що діяло на час його посвідчення. За змістом ч. 2 та 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно висновку Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеного в постанові від 19 червня 2013 у справі № 6-57цс13, яке відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, визначено, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Зазначена правова позиція Верховного Суду України узгоджується з правовою позицією, що знайшла своє відображення у постанові від 6 лютого 2013 у справі № 6-169цс12, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом, який не мав на це законних повноважень, визнається недійсним. Таким чином, позовні вимоги Позивач щодо визнання недійсними та скасування державного акта серія ЯМ № 841484 від 29.12.2012 про право власності на земельні ділянки за СР ЗАТ "Дніпровець", є законними обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі і позовних вимог щодо стягнення його з відповідачів не заявляв, у звязку з чим суд вирішив судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved