Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" про захист прав споживачів в обґрунтування якого зазначає, що 22.10.2020 року між ним та ТОВ "Укр кредит фінанс" було укладено договір №0517-3934, відповідно до якого позивач отримав позику на суму 5700 грн. Однак, вважає, що укладений договір є недійсним, оскільки він укладений з істотними порушеннями, кредит йому надано за допомогою інформаційно - телекомунікаційної системи, ним договір не підписано, не проінформовано про умови договору. Позивач вважає укладений кредитний договір таким, що порушує п. 5 ч. 3ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки фактично працівники ТОВ "Укр Кредит Фінанс" при видачі кредиту не ознайомили його з умовами кредитування та ризиками, так як він жодного документа не підписував. В порушення вимог ст. 11 ч.2 вказаного Закону умови договору щодо нарахування процентів та пені є несправедливими та в разі порушення зобов`язання на нього покладається подвійна відповідальність. Також вважає що порушено норми ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних», так як надана ним згода не може бути відкликана та є безстроковою. Також вважає що діяльність відповідача відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» підлягає ліцензуванню. Посилаючись на те, що умови кредитного договору є несправедливими, суперечать вимогам закону та порушують його права, [PERSON] просить визнати недійсним кредитний договір укладений між ним та ТОВ Укр Кредит Фінанс". ТОВ "Укр Кредит Фінанс" у своєму відзиві на позовну заяву що надійшов до суду 22.03.2021 року просив суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити, так як не погоджується із позовними вимогами та вважає їх безпідставними, а також такими, що не мають законодавчого обґрунтування та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. ТОВ "Укр Кредит Фінанс" є фінансовою компанією, яка здійснює свою діяльність на ринку фінансових послуг щодо надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту. Кредитний договір між сторонами укладений в порядку передбаченому ЗУ "Про електронну комерцію" та відповідно до Правил надання грошових коштів у кредит. Даний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту відповідача https://www.creditkasa.ua, надалі. [PERSON] в момент реєстрації на Сайті відповідача створила власний Особистий кабінет (п. 2.1.14 Правил), який є сукупністю захищених сторінок. Особистий кабінет забезпечує позивачці повну взаємодію з відповідачем, постійний доступ до Договору та іншої інформації. Отже, позивачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення Договору. Без відповідних дій з боку позивача укладення Договору було б неможливе. До того ж, [PERSON] на Сайті відповідача самостійно створено Особистий кабінет, заповнено Заявку на отримання Кредиту, надано підтвердження ознайомлення з офертою відповідача. Вся актуальна інформація щодо діючої угоди постійно доступна в Особистому кабінеті позивачки на Сайті відповідача. Факт укладення кредитного договору визнається сторонами. При цьому позивач уклав з відповідачем вже п`ятий договір та раніше укладені договори виконав повністю, що свідчить про належну його обізнаність з правилами на дання кредиту та послуг. Також відповідач у своєму відзиві вказує, що відповідно до прийнятого ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)" кредитодавцем не нараховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. У свою чергу, відповідачем згідно вимог чинного законодавства, не здійснюється нарахування пені за прострочення виконання зобов`язань, згідно вищезазначеного закону. Тобто, станом на дату подання відзиву сума пені становить - 0 грн. Вважає, що договір укладено відповідно до вимог діючого законодавства, тому просить відмовити у позовних вимогах [PERSON] до ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про визнання недійсним кредитного договору №0517-3934 від 22.10.2020 року в повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився. Відповідно до поданої заяви просить справу розглядати без участі позивача за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача ТОВ "Укр Кредит Фінанс" у судове засідання також не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Надав клопотання в якому заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, просив розглядати справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, та надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. ТОВ " Укр Кдедит Фінанс" є фінансовою компанією, яка здійснює свою діяльність на ринку фінансових послуг щодо надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ІК № 116 від 01.08.2013 року та ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг (надалі - Нацкомфінпослуг), згідно Розпорядження N 2401 від 08.06.2017. До фінансових послуг, щодо яких існує спеціальне законодавство, Закон України "Про електронну комерцію " застосовується лише в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству, що регулює здійснення фінансових послуг. Порядок укладення кредитного договору між сторонами здійснюється у відповідності до Закону України "Про електронну комерцію". Згідно положення ч. 1, 3ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Принцип свободи договору, як один із загальних засад цивільного законодавства, декларується вст. 3 ЦК України. Згідно з ч. 3ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак, під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. У відповідності до ч. 1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим, ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором. Відповідно до ст. 11 ЦК України, крім договорів, цивільні права та обов`язки виникають також з актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ "Укр Кредит Фінанс" 22.10.2020 року за допомогою веб-сайту ТОВ "Укр Кредит Фінанс" шляхом ідентифікації [PERSON] та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, укладено кредитний договір №0517-3934, невід`ємною частиною якого є Правила надання грошових коштів у кредит, за умовами якого ТОВ "Укр Кредит Фінанс" надає позичальнику кредит в сумі 5700 грн., строк кредиту 21 день. Згідно п. 4 Договору, протягом строку кредиту розмір процентів складає 2 % від суми кредиту за кожен день користування. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування позичальнику суми кредиту до закінчення визначеного кредитним договором строку, на який надається кредит. Річна відсоткова ставка складає 730 %. Згідно п. 7 Договору, сукупна вартість кредиту (вартість користування кредитом складає 142.00 % від суми кредиту (у відсотковому вираженні) або 8094 грн., та включає в себе проценти за користування кредитом 42.00 % від суми кредиту (у відсотковому вираженні) або 2394 грн., (у грошовому вираженні). Відповідно до п. 11 Договору, у разі, якщо позичальник не повернув суму кредиту у строк, встановлений пунктом 2 договору, за весь час прострочення, включаючи день погашення кредиту, кредитодавець має право нарахувати, згідно вимог чинного законодавства України, а позичальник зобов`язаний сплатити до 2 % (двох відсотків) (включно) пені від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1)вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. За змістом ст. 230 ЦК України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Судом встановлено, що грошові кошти надавалися [PERSON] в кредит на 21 день та йому було повідомлено про сплату 2 % за кожен день користування кредитними коштами, окрім того, позивач не надав доказів наявності умислу в діях відповідача щодо введення його в оману. Крім того як вказує відповідач, [PERSON] раніше чотири рази отримував позику за цими ж умовами та вчасно сплачував кошти в рахунок погашення боргу та відсотків за користування цими коштами, що також свідчить про обізнаність позивача, як щодо правил та умов отримання коштів, так і щодо правил їх повернення. Таким чином, відсутні правові підстави для визнання оскаржуваного договору недійсним з указаних підстав. Також, на обґрунтування заявленого позову позивач зазначав про відсутність його підпису на договорі, оскільки цей договір підписаний з використанням електронного підпису. Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 7 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" Порядок укладення електронного договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію " встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі ст. 12 ЗУ "Про електронну комерцію " якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачкою та відповідачем не був би укладений. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205, 207 ЦК України). Таким чином, [PERSON] без отримання листа на адресу електронної пошти і смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету не зміг би укласти кредитний договір із відповідачем, тому укладення кредитного договору у запропонованій відповідачем формі відповідало внутрішній волі позивача і цей правочин відповідно до Закону України "Про електронну комерцію " вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вказана позиція суду узгоджується з висновком зробленим Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 по справі 127/33824/19 (за аналогічними правовідносинами). Окрім того, твердження позивача про надмірне нарахування відсотків та пені за порушення грошового зобов`язання, не знайшло свого підтвердження, оскільки позивач не надав суду будь-яких доказів щодо нарахування пені відповідачем, тоді як ТОВ "Укр Кредит Фінанас" у відзиві на позовну заяву вказує, що не нараховував пеню [PERSON] і станом на дату подання відзиву сума пені становить - 0 грн. оскільки відповідно до прийнятого Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19) кредитодавцем не нараховуються штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором у період з 01.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним кредитного договору №0517-3934 від 22.10.2020 року укладеного між [PERSON] та ТОВ "Укр Кредит Фінанс". Оскільки позивач при подачі позовної заяви звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed