Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

21.05.2018 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "УКРГАЗБАНК" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором застави та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 04 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк", правонаступником прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (організаційно правову форму господарської діяльності товариства змінено в 2011 році на виконання вимог Закону України " Про акціонерні товариства") та [PERSON], укладено кредитний договір № 2203/1252 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 53 640,00 грн. на строк з 04 вересня 2008 року по 03 вересня 2015 року зі сплатою процентів виходячи з 20 % річних. За умовами пункту 1.5. кредитного договору, кредит надавався позичальнику на придбання автомобіля марки DAEWOO, моделі NЕХІА, 2008 року випуску. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір застави №1142, який посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Глушко О.В., 04 вересня 2008 року, зареєстровано у реєстрі за №3945. Предметом застави за вказаним договором є автомобіль марки DAEWOO, моделі NЕХІА, 2008 року випуску, колір - червоний, реєстраційний номер [NUMBER], що належить заставодавцю на праві власності. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між банком, [PERSON] та [PERSON] (надалі - поручитель) було укладено договір поруки №1142/1 від 04 вересня 2008 року. Банком було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 20.04.2018 року заборгованість становить 37 018,01 грн., з яких: ?заборгованість по кредиту строкова - 0,00 грн. ?заборгованість по кредиту прострочена - 10 834,34 грн. ?заборгованість по процентах поточна - 0,00 грн. ?заборгованість по процентах прострочена - 8 783,97 грн. ?пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11 617,09 грн. ?пеня за несвоєчасну сплату процентів - 5 782,61 грн. ? Крім того, від [PERSON] до банку не надійшло будь-яких доказів укладання договору страхування предмету застави та сплати страхових платежів, згідно з п. 4.2. Договору застави за це порушення передбачений штраф у розмірі 2980 грн. (5% від заставної вартості предмета застави). Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON], [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість та понесені судові витрати. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є [ADDRESS] Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Представника позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував ( а.с. 68). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлені про час та місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, в судове засідання вони не з'явилася про причини неявки суд не повідомили, відзиз на позовну заяву не надали (а.с. 66). Ухвалою суду від 27.07.2018 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, 04 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк", правонаступником прав і обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" (організаційно правову форму господарської діяльності товариства змінено в 2011 році на виконання вимог Закону України " Про акціонерні товариства") та [PERSON], укладено кредитний договір № 2203/1252 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 53 640,00 грн. на строк з 04 вересня 2008 року по 03 вересня 2015 року зі сплатою процентів виходячи з 20 % річних. За умовами пункту 1.5. кредитного договору, кредит надавався позичальнику на придбання автомобіля марки DAEWOO, моделі NЕХІА, 2008 року випуску (а.с. 18-28). Також, 04 вересня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір застави №1142, який посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Глушко О.В., 04 вересня 2008 року, зареєстровано у реєстрі за №3945. Предметом застави за вказаним договором є автомобіль марки DAEWOO, моделі NЕХІА, 2008 року випуску, колір - червоний, реєстраційний номер [NUMBER], що належить заставодавцю на праві власності (а.с. 29-35). Крім того, того ж дня, між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №1142/1 від 04 вересня 2008 року (а.с. 36-38). Зазначені договори власноручно підписані відповідачами. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 20.04.2018 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с. 10-17) становить: ?заборгованість по кредиту строкова - 0,00 грн. ?заборгованість по кредиту прострочена - 10 834,34 грн. ?заборгованість по процентах поточна - 0,00 грн. ?заборгованість по процентах прострочена - 8 783,97 грн. ?пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 11 617,09 грн. ?пеня за несвоєчасну сплату процентів - 5 782,61 грн. ?штраф за неналежне виконання умов договору застави, щодо страхування предмету застави - 2 980,00 грн. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. На підставі ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені законом або договором. Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконав. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову в частині стягнення простроченої заборгованості по кредиту - 10 834,34 грн. та простроченої заборгованості по процентах - 8 783,97 грн. З приводу вимоги позивача про стягнення штрафу та пені суд зазначає наступне. Згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р м. Донецьк Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від пені за несвоєчасне погашення кредиту - 11 617,09 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів - 5 782,61 грн. та штрафу за неналежне виконання умов договору застави, щодо страхування предмету застави - 2 980,00 грн. З врахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача заборгованість в розмірі 19618,31 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту - 10 834,34 грн. та прострочена заборгованость по процентах - 8 783,97 грн. З приводу солідарного стягнення заборгованості з відповідачів суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Разом із тим за положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором. Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Судом встановлено, що між банком, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки №1142/1 від 04 вересня 2008 року (а.с. 36-38). Згідно п. 1.1 договору поруки, [PERSON] поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору укладеному між кредитором та позичальником (а.с. 6). Відповідач [PERSON] за умовами п. 1.1 кредитного договору повинен був повернути отримані кредитні кошти до 03.09.2015 року (а.с.18). Враховуючи, що строк виконання основного зобов'язання - 03.09.2015 року, банк був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення позичальником строку для повернення кредиту. Оскільки з позовом до суду кредитор звернувся лише 21.05.2018 року, то у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON] та припиненням поруки позовні вимоги не підлягають задоволенню. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 10 травня 2018 року (а.с.3). Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 19618,31 грн., що складає 49 % від заявлених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 863,38 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved