Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.02.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] виданий виконавчий напис про повернення [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» автомобіля марки Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER]. \~\~Позивач вважає, що виконавчий напис не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрі України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» , оскільки нотаріусом не перевірена безспірність заборгованості за договором та не враховано,що позивач не отримував копію рахунку, яка повинна бути направлена лізингодавцем лізингоодержувачу. Позивач в судове засідання не звився, про йпроведення повідомлений належним чином. \~\~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог. Надав суду пояснення аналогічні до письмових заперечень. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] надав до суду заперечення по справі, в якому зазначив, що позов задоволенню не підлягає, оскільки при вчиненні нотаріальної дії - виконавчого напису він діяв у відповідності до ст.ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг", ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та йому було надано всі документи,які передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172. Також зазначив, що він перевірив існування простроченої заборгованості понад тридцять днів та факти відправлення і отримання боржником повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. 21.02.2012 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» (лізингодавець) і [PERSON] (лізингоодержувач) уклали договір про фінансовий лізинг № 00004387, додатками до якого є графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) і Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (Умови лізингу). згідно умов якого ТОВ "Порше Лізинг Україна" передає [PERSON] об'єкт лізингу - транспортний засіб VW Passat B7 1.8 ITSI , номер шасі WVWZZZ3CZCP047473, рік виробництва 2011, двигун № [NUMBER], на умовах лізингу: вартість об'єкту лізингу - еквівалент 43.052.00 доларів США; авансовий платіж - еквівалент 10.763.00 доларів США; обсяг фінансування - еквівалент 32.289.00 доларів США; залишкова вартість - 0,00 доларів США; кількість платежів - 60; строк лізингу - 60; лізинговий платіж - еквівалент 907,11 доларів США; адміністративний платіж - еквівалент 645,78 доларів США. Усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку: 1) за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів у доларах США, визначених вище, відповідно до пунктів 6.3. та 2) до пункту 6.4.2 (якщо застосовується) Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу. Проценти та інші платежі здійснюються відповідно до графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (плану відшкодувань). Процентну ставку за договором сторони визначили змінною відповідно до п. 6.4.2. Умов лізингу, яка передбачає, що План відшкодування розраховуватиметься на основі змінної процентної ставки у розмірі тримісячної ставки LIBOR для доларів США/EURIBOR для Євро (відповідно до умов контракту (договору)), тому якщо тримісячна ставка LIBOR для доларів США/EURIBOR для Євро зміниться у порівнянні з останнім коригуванням процентної ставки або, відповідно, датою доставки обєкта лізингу більше ніж на 0,25 процентного пункту, робиться аналогічне абсолютне коригування процента на дату виставлення рахунку, після відповідного календарного кварталу. У випадку зміни процентної ставки згідно із п. 6.4.2. Умов лізингу сторони передбачали необхідність письмового повідомлення про це лізингоодержувача, узгодження нового Плану відшкодування тощо (п. 6.4.3.). Сторони договору досягли згоди про таке: Згідно п. 6.3 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, сторони погодились, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим Контрактом на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість Об'єкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна очікуваної станом на дату виконання Контракту суми на основі діючого курсу обміну доларів США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком ([PERSON] [PERSON] або іншого банку), як буде обрано за рішенням Порше Лізинг України, станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. З цією метою лізингові платежі, страхові премії, а також будь-які інші платіжні зобов'язання, передбачені цим Контрактом, розраховуються в доларів США на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку. Якщо в період між датою виставлення рахунку та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний та про який було повідомлено Порше Лізинг Україна, збільшиться більше, ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується Лізингоодержувачем. Лізингові платежі будуть розраховуватися для цілих місяців. У часткову зміну зазначених вище положень цього пункту, Порше Лізинг Україна матиме право вимагати, щоб лізингові платежі та усі інші платежі за цим Контракгом були розраховані за обмінним курсом (про який було повідомлено банком за 2 дні до дати виставлення рахунку) іншого банку (Національного Банку України, [PERSON] [PERSON] або іншого банку) замість обмінного курсу банку, вказаного вище. Сторони погоджуються, що така вимога може бути поставлена на власний розсуд Порше Лізинг Україна і без обмежень щодо кількості таких вимог на протязі дії Контракту, і для цього не вимагається згода Лізингоодержувача. Порше Лізинг Україна повинна повідомити Лізингоодержувача про свій намір щодо зміни обмінного курсу за 10 робочих днів до дати відповідного платежу, який, має бути сплачений Лізингоодержувачем. Новий обмінний курс, про який повідомить Порше Лізинг Україна в подальшому буде застосовуватися до усіх наступних платежів, які підлягають сплаті Лізингоодержувачем до того моменту, коли Порше Лізинг Україна повідомить про інше у такому ж порядку. У випадку зміни обмінного курсу згідно з цим пунктом, усі інші умови пункту (включаючи, окрім іншого, наслідки збільшення нового обмінного курсу більше ніж на 2%) повинні у рівній мірі застосовуватись до нового обмінного курсу. Умови цього пункту застосовуються також до розрахунку розміру штрафів та інших платежів, які підлягають сплаті Лізингоодержувачем за цим Контрактом. У разі несплати Лізингоодержувачем лізингових та інших за новим обмінним курсом Порше Лізинг Україна матиме право припинити дію цього Контракту відповідно до пункту 12.6.8 цього Контракту. У випадку прострочення сплати платежу до Лізингоодержувача застосовуються визначені п. 8.2. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, санкції: 8.2.1. пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу; 8.2.2. штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані Порше Лізинг Україна (пункт 8.3.1 цього Контракту): еквівалент 15 доларів США за першу вимогу, еквівалент 20 доларів США за другу вимогу, еквівалент 25 доларів США за третю вимогу (якщо Порше Лізинг Україна вирішить надіслати таку третю вимогу); 8.2.3. компенсація будь-яких витрат, понесених Порше Лізинг Україна та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених Лізингоодержувачем у віповідності до Контракту. Порше Лізинг Україна надає Лізингоодержувачу відповідну документацію, що підтверджує понесені витрати; проте ненадання такої документації не звільняє Лізингоодержувача від компенсації та не вважається підставою для відстрочення виплати компенсації. Вищезазначені санкції підлягають виплаті Лізингоодержувачем упродовж 10 (десяти) робочих днів після надіслання відповідної вимоги компанією Порше Лізинг Україна, не зважаючи на можливе розірвання Контракту компанією Порше Лізинг Україна. Якщо Лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш, ніж на 10 (десять) робочих днів, Порше Лізинг Україна, згідно п. 8.3. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, має право: 8.3.1. надіслати Лізингоодержувачу першу платіжну вимогу в письмовій формі. Якщо Лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання першої вимоги, Порше Лізинг Україна надсилає в такий же спосіб другу платіжну вимогу, яка подовжує строк здійснення оплати ще на 8 (вісім) робочих днів із зазначенням нагадування, що після завершення строку здійснення оплати, за умови нездійснення оплати, Контракт підлягає розірванню за пунктом 12.6.1. Сторони погодились, що невиконання зобов'язань після надіслання другої платіжної вимоги означає, що Лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов'язання за цим Контрактом; 8.3.2. Якщо Лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 (одного) лізингового платежу, при цьому якщо прострочення платежу триває більш, ніж 30 днів (у відповідності до Закону України "Про фінансовий лізинг"), Порше Лізинг Україна має право розірвати Контракт і витребувати Об'єкт лізингу від Лізингоодержувача у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса. Згідно п. 12.6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу Порше Лізинг Україна має право в односторонньому порядку припинити дію цього Контракту у випадку, якщо Лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий внесок у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів. Згідно п. 12.9. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу в разі припинення лізингу відповідно до п. 12, відмови Лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено п. 4.2., а також якщо Порше Лізинг Україна вимагає повернення об'єкта лізингу відповідно до інших положень договору, Лізингоодержувач зобов'язаний повернути об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому та технічному стані до головного офісу Порше Лізинг Україна впродовж 10 (десяти) робочих днів від дати одержання відповідного запиту. Згідно з п. 13.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу якщо Лізингоодержувач відмовляється від повернення або затримує повернення об'єкту лізингу, відповідач має право вилучити об'єкт лізингу без попередньої згоди Лізингоодержувача. Згідно п. 13.2. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу вилучення об'єкта лізингу здійснюється в усіх випадках дострокового припинення дії Контракту. При цьому пунктом 13.7. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу передбачено, якщо компанія Порше Лізинг Україна не зможе здійснити свої права на вилучення, як передбачено у цьому пункті, вона матиме право конфіскувати об'єкт лізингу у Лізингоодержувача в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса. Правовідносини щодо фінансового лізингу регулюються положеннями ст.ст. 806-809 ЦК України та Законом України «Про фінансовий лізинг» (Закон № 723/97-ВР), за приписами якого: за договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі) (ст. 1 ч. 2); сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ст. 16); лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів; відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову (ст. 7 ч.ч. 2, 3); стаття 10 Закону передбачає: право лізингодавця: відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом (ч. 1 п. 3); вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках (ч. 1 п. 4); обовязок лізингодавця: прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу (ч. 2 п. 5); лізингоодержувач зобовязаний: своєчасно сплачувати лізингові платежі (ст. 11 ч. 2 п. 3); у разі дострокового розірвання договору лізингу - повернути предмет лізингу (ст. 11 ч. 2 п. 7). Лізингоодержувач [PERSON] порушив свої зобовязання за договором фінансового лізингу. Розпоряджаючись своїм цивільним правом на захист на власний розсуд (ст. 12 ч. 1, ст. 15 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України), лізингодавець використав передбачене законом і договором право припинити правовідношення, а також повернути від лізингоодержувача обєкт (предмет) лізингу із використанням інституту захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису (ст. 16 ч. 2 п. 7, абз. 2, ст. 18 ЦК України). Наявними у справі документами підтверджуються наступні обставини. ТОВ «Порше Лізинг Україна» рекомендованим листом із повідомленням про вручення 17.09.2014 року направило [PERSON] вимогу № 00004387 про сплату заборгованості за договором, повернення обєкта лізингу та повідомлення про відмову від договору. Лізингодавець визначив заборгованість лізингоодержувача станом на 17.09.2014 року у розмірі 42181,17 грн, з яких несплачені лізингові платежі 36145,15 грн, штрафні санкції за прострочення сплати будь-яких платежів 3012,02 грн, витрати понесені лізингодавцем з метою повернення простроченої заборгованості лізингоодержувача у відповідності до договору 3024,00 грн, і вимагав його сплати протягом 3-х днів з дня отримання вимоги. Ґрунтуючись на ст. 7 ч. 2 Закону № 723/97-ВР, на положеннях п.п. 8.3.2., 12.6.1., 12.9. Умов лізингу, ТОВ «Порше Лізинг Україна» повідомило [PERSON] про відмову від договору, у звязку з чим поставило вимогу повернути йому за місцем знаходження офісу автомобіль VW Passat, упродовж 10-ти робочих днів з дня одержання цієї вимоги. Лізингодавець поінформував, що остаточний розрахунок буде проведено після погашення заборгованості, повернення предмету лізингу та його продажу, а у випадку невиконання вимоги він вимушений буде стягнути прострочену заборгованість та витребувати предмет лізингу шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом або судовим порядком. Як вбачається з матеріалів справи вимога № 00004387 була направлена на адресу, яка зазначена в договорі про фінансовий лізинг, як адресу місця реєстрації позивача, як то передбачено п.12.7 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу. Зазначена вимога була отримана [PERSON] за довіреністю, з підписом отримувача, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції. Представник позивача заперечувала щодо отримання позивачем зазначених документів, втім, ці твердження не можуть бути враховані з огляду на наступне: Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. \~\~\~\~Згідно з п. 92 та 99 Правил надання послуг поштового зв'язку рекомендовані листи підлягають доставці додому. Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. \~\~ Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомлений про порушення зобов'язань та про зобов'язання достроково погасити заборгованість в тому разі, коли не лише відправлено на адресу такого боржника досудової вимоги, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. \~\~\~\~Отже, суд вважає, що [PERSON] було повідомлено належним чином про існування заборгованості, однак позивач своїм правом надати будь-які заперечення не скористався. Таким чином, лізингодавець (кредитор), для якого внаслідок порушення зобовязання лізингоодержувачем (боржником) його виконання втратило інтерес, реалізував своє право на односторонню відмову від зобовязання і днем припинення (розірвання) договору фінансового лізингу є 24.09.2014 р. З цього дня грошово-майнові відносини сторін розглядаються у площині розрахунків у звязку з достроковим припиненням зобовязання, а не в контексті виконання договірного зобовязання відповідно до визначених ним умов, строків, розмірів лізингових платежів, правових наслідків належного виконання договору. Тому посилання представника позивача щодо неотримання рахунків з січня 2015 року суд до уваги не приймає. Міркування сторони позивача про продовження, попри викладене, дії договору про фінансовий лізинг від 21.02.2012 р. № 00004387 є помилкові. Після припинення зобовязання ТОВ «Порше Лізинг Україна» 16.02.2015 року подало приватному нотаріусу Київського МНО [PERSON] заяву про вчинення виконавчого напису, в якій вказувало на порушення умов договору про фінансовий лізинг від 21.02.2012 № 00004387 лізингоодержувачем [PERSON], зазначало, що 05.06.2014 р., 17.06.2014 р. і 17.09.2014 р. направляло лізингоодержувачу платіжні вимоги, однак, станом на 17.09.2014 р. лізингові платежі не були здійснені належним чином, борг склав 42181,17 грн, тому просило встановленим порядком вчинити виконавчий напис на договорі з метою звернення стягнення на обєкт фінансового лізингу. До заяви сторона договору додала пакет документів, що свідчив про наявні правовідносини (копії договору, детальну виписку-розрахунок щодо руху коштів за договором та заборгованості станом на 17.09.2014 р, з відмітками щодо оплати, докази надіслання та отримання вимоги про сплату заборгованості, повернення обєкта лізингу та повідомлення про відмову від договору. Обґрунтовуючи свою правову позицію в справі, позивач посилався, серед іншого, на те, що у він не мав можливості сплачувати платежі, через те що відповідач з січня місяця не надсилав їх. Однак дослідивши надані квитанції суд приходить до висновку, що з березня 2013 року позивач порушував терміни оплати лізингових платежів, чим порушив п. 6.5 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що також підтверджується листом від 05.06.2015 р. за розглядом скарги позивача від 31.03.2015 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Так відповідно до п. 6.5 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу лізинговий платіж перераховується Лізингоодержувачем на рахунок зазначений ТОВ «Порше Лізинг Україна» у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) не пізніше дати вказаної у Плані відшкодування. Відповідно до плану відшкодування датою сплати чергового платежу є 15 число кожного місяця. Так із наданих копій квитанцій вбачається, що позивачем не в повній мірі сплачувалися платежі передбачені Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів. Тим часом, подані нотаріусу документи узгоджуються зі зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта [PERSON]Г який ілюструє фактичний рух коштів. Наведені дані свідчать, що всупереч доводам позову на момент прийняття лізингодавцем рішення про відмову від договору мали місце факти прострочення оплати лізингових платежів (частково або повністю) тривалістю понад 30 календарних днів за рахунками від 03.06.2014р., від 02.07.2014р. і від 04.08.2014 р., 04.09.2014 р. Існувала внаслідок порушення лізингоодержувачем зобовязань зі сплати коштів заборгованість і за іншими рахунками. Отже, порушення зобовязань стороною договору мали систематичний і тривалий характер, кожне таке порушення щодо лізингового платежу вже само по собі давало право лізингодавцю ставити питання про припинення договору та застосування відповідних наслідків, який, утім, це питання поставив фактично лише після порушення лізингоодержувачем зобовязань щодо своєчасної оплати трьох поспіль лізингових платежів. За умовами договору про фінансовий лізинг і за приписами Закону № 723/97-ВР, прострочення сплати лізингоодержувачем лізингового платежу, що перевищує 30 календарних днів, є самостійною і достатньою підставою для вимоги лізингодавця про повернення (витребування) предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Закон України «Про нотаріат» (ст.ст. 87-89), Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/5 (реєстрація в Мінюсті України від 22.02.2012 за № 282/20595) (п. 1.1. § 1, п.п. 3.1., 3.5. § 3, §4, п. 7.1. § 7 Глави 16 Розділу ІІ), Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172 (п. 8), передбачають, що: для витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, зокрема, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені вищезгаданим Переліком документів, до яких для повернення обєкта лізингу належать оригінал договору лізингу і засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення. Відтак, для застосування відповідальності лізингоодержувача (боржника) у вигляді повернення у безспірному порядку обєкта лізингу лізингодавцю законом встановлений правовий інститут вчинення нотаріусом відповідного виконавчого напису, для чого подаються документи, що підтверджують безспірність такої відповідальності боржника перед стягувачем. Такі документи були ТОВ «Порше Лізинг Україна» подані нотаріусу, перед яким не ставилося питання про стягнення грошових сум (боргу), а виходячи із того, що визначальним є саме факт безспірного порушення стороною договору зобовязань у спосіб, наведений вище, йшлося про повернення стягувачу обєкта (предмета) лізингу. Факти прострочення лізингових платежів як такі не заперечуються й боржником, встановлені, а строки порушень, що є достатніми для застосування такої іншої (спеціально визначеної законом і договором) відповідальності боржника, підтверджуються наявними в справі доказами. У нотаріуса не було підстав для сумнівів у відповідному порушенні зобовязання та в обґрунтованості звернення стягувача стосовно наведених умов для вчинення виконавчого напису з метою повернення обєкта лізингу. Попри те, що за відсутності вимоги про стягнення боргу його розрахунок для вчинення виконавчого напису у звязку із застосуванням іншого виду відповідальності боржника має допоміжний характер, на підстави для такої відповідальності не впливає і безспірності розрахунку боргу для застосування саме обраної стягувачем відповідальності боржника не вимагається, у нотаріуса не було підстав і для сумнівів у такому розрахунку: стягувачем був обраний початок прострочення зобовязання боржником (16.06.2014), і визначений кінець періоду розрахунку (17.09.2014), були надані документи, які безспірно підтверджували визначену в цьому періоді заборгованість, факти належного предявлення боржнику вимог про її сплату, про повернення обєкта лізингу, що не були виконані, а також про відмову від договору. Нотаріус не мав підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії і 18.02.2015 р приватний нотаріус Київського МНО [PERSON] вчинив виконавчий напис за реєстровим № 246, яким зобовязав повернути від [PERSON] на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» автомобіль марки «VW Passat B7 1.8 ITSI , номер шасі WVWZZZ3CZCP047473, рік виробництва 2011, двигун № [NUMBER], колір коричневий, р/н [NUMBER], вартістю 45559,24 грн, що був переданий у користування на умовах фінансового лізингу за договором про фінансовий лізинг від 21.02.2012 р. № 00004387, за невиплачену в період з 16.06.2014 по 17.09.2014 р. заборгованість, яка станом на 17.09.2014 р. складає 42181,17 грн, з яких 36145,15 грн несплачені лізингові платежі, 3012,02 грн штрафні санкції за прострочення сплати будь-яких платежів, 3024,00 грн витрати лізингодавця на повернення простроченої заборгованості. Тобто, виконавчим написом зобовязано повернути обєкт лізингу стягувачу від боржника, а не стягнуто борг, про безспірність якого у випадку стягнення коштів може, за наявності для того підстав, ставитися та відповідним чином мотивуватися питання. Крім того, зміст виконавчого напису відповідає обставинам справи та змісту документів, поданих нотаріусу, за визначений період відповідний борг мав місце. За таких обставин суд приходить до висновку, що для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, належних підстав немає, позаяк дії стягувача та нотаріуса не суперечать закону, а боржник не довів відсутності своєї вини в порушенні зобовязання, що потягло виникнення підстав для вчинення виконавчого напису. Інші доводи позовної заяви суд до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують вищезазначених висновків суду. \~\~

Outcome: dismissed