Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у [PERSON] наявний важкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також небезпеку для неї і оточуючих, суттєву шкоду її здоров'ю. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від її дочки [PERSON] На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром [PERSON], який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] Також [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про її примусову госпіталізацію. У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала і пояснила, що лікування [PERSON] можливе лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак, внаслідок психічного розладу вона не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у ТОККПНЛ, у зв'язку із чим просить заяву задовольнити. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без її згоди. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні вказала, що її мати [PERSON] потребує кваліфікованої допомоги та лікування, оскільки у неї наявний важкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, а також небезпеку для неї і оточуючих, може завдати суттєву шкоду її здоров'ю. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] - двоюрідна сестра [PERSON] та її син [PERSON] зазначили про необхідність проходження лікування [PERSON], через наявні різкі зміни у її поведінці, неадекватність при розмові та погіршення сну, неможливість належно оцінювати свої дії та усвідомлювати реальний стан здоров'я. Особа, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - [PERSON] у судовому засіданні заперечила відносно її госпіталізації та пояснила, що її стан здоров'я задовільний та вона не потребує лікування у психіатричному закладі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного: У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS] була госпіталізована в 4-е психіатричне відділення ТОККПНЛ 17.08.2018 року о 11.55 год, повторно в даному році за направленням амбулаторно-поліклінічного відділення, після огляду дільничним лікарем-психіатром [PERSON] у зв'язку із неадекватною поведінкою: зі слів дочки пацієнтка поводить себе вкрай неадекватно, конфліктує з домашніми та сусідами, виявляє агресію по відношенню до них, (додається заява від сусідів та рідних), втікає з дому. З 08.08.2018 року по 14.08.2018 року вдома не перебувала. 10.08.2018 року дочкою подана заява в поліцію про зникнення гр. [PERSON] та 11.08.2018 року відкрите кримінальне провадження за ст. 115 КК України. 14.08.2018 року слідчими по даній справі повідомлено дочку пацієнтки про те, що вона на даний час перебуває в м. Одеса, звідки у супроводі дочки та сестри гр. [PERSON] 15.08.2018 року близько 23.00 доставлена до місця проживання. З анамнезу хвороби пацієнтки відомо, що [PERSON] народилась у робітничій сім'ї старшою із двох дітей. Спадковість обтяжена: батько хворів хронічним психічним захворюванням, лікувався неодноразово в психстаціонарі. Освіта вища - радіотехнічний факультет Львівського політехнічного інституту. Працювала інженером в Тернопільському обленерго. В даний час не працює. Працювала оператором ТзОВ СЕ "Борднетце Україна" до 03.08.2018 року. Була заміжньою двічі, від кожного шлюбу має по одній дитині. В даний час вдова, проживає із сином - інвалідом дитинства з приводу ДЦП. Психічні розлади вперше виникли в 2007 році, тричі була на стаціонарному лікуванні в 4-му психіатричному відділенні ТОККПНЛ: з 24.11 по 03.12.2007 року; з 09.12.2007 року по 04.01.2008 pроку, та з 10.01 по 07.02.2008 року. Після цього за допомогою до психіатрів не зверталась. Погіршення наступило в червні 2018 року. З цих пір стан різко погіршився: погрожувала рідним суїцидом, нищила добротні речі у квартирі, конфліктувала із оточуючими, виявляла агресію по відношенню до них. Все це послужило причиною звернення за стаціонарною психіатричною допомогою в ТОККПНЛ з 23.07 по 25.07.2018 року. 24.07.2018 року передані документи на примусову госпіталізацію в суд, оскільки пацієнтка самостійно не давала згоди на своє обстеження та лікування в умовах психіатричного закладу. 25 липня 2018 року відбулося судове засідання, видана ухвала суду - справа №607/14114/18 згідно якої відмовлено у примусовій госпіталізації та лікуванні пацієнтки [PERSON] у психіатричному стаціонарі. Психічний статус [PERSON] - орієнтована. В свідомості. Мовному контакту доступна. Відповіді на запитання підвищеним голосом, зверхньо, по суті. Мислення прискорене за темпом, послідовне. Емоційно-вольова сфера нестабільна, легко збудлива, з проявами словесної озлобленості до дочки, яка просить пролікуватися. Критично свій стан не оцінює. Суїцидальних та соціально-небезпечних тенденцій не виявляє. 16.08.2018 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів у складі: заступника головного лікаря з експертизи [PERSON], в.о. завідувача 4-им психіатричним відділенням [PERSON] та лікуючим лікарем [PERSON] Було встановлено діагноз: Біполярний афективний розлад, маніакальний тип. Враховуючи анамнестичні відомості, психічний стан пацієнтки, комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування пацієнтки [PERSON] можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, а також підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю в неї важкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для неї і оточуючих, суттєву шкоду її здоров'ю, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON], [INFO] до психіатричного закладу, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved