Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом де зазначає, що перебувала у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу має одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач перебуває у розшуку за вчинення злочину і його місце перебування їй невідоме. На теперішній час вона бажає разом з дитиною відвідати Крим з метою оздоровлення дитини, але не має можливості зробити це, оскільки не має можливості отримати дозвіл батька. Просила надати їй дозвіл на виїзд разом з дитиною - [PERSON] за межі України, до Криму. У липні 2014 року позивач уточнила свої позовні вимоги і просила надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд сина - [PERSON] у супроводі матері, тобто [PERSON] до Республіки Крим на строк шість місяців - з липня 2014 року по січень 2015 року без дозволу [PERSON] У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представники третіх осіб у судове засідання не з"явилися, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність та постановити рішення на розсуд суду, у відповідності з вимогами діючого законодавства. Заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов"язки, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів, і в їхньому супрводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Таким чином, діючим законодавством України не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно з п.1 п.4 Правил перетинання державного кордону України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та часового проміжку перебування у цій державі. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно з довідкою №245/13 від 18.06.2014 року [PERSON] перебуває у розшуку Калінінського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області з 05 березня 2010 року (а.с.8-18). Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів приводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.141 СК України, ст.313 ЦК України, Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", Правил перетинання державного кордону України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року,

Outcome: approved