Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем 29.04.2005 року було укладено договір оренди землі(земельної ділянки на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області площею 5,27 га, яка належить позивачеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №033392, виданого 28.08.2002 року) строком на 5 років до 29.04.2010 року. По закінченню строку дії договору відповідач запропонував позивачу скласти договір оренди ще на 5 років, пообіцявши при оформленні всіх необхідних документів погодити умови договору, однак позивач так і не підписував договір оренди від 07.04.2010 року і додатку до нього взагалі не бачив, тому в цьому році, коли закінчився 5-річний строк договору оренди, на вимогу позивача відповідач надав йому його екземпляр договору, позивачу стало відомо про те, що договір укладено на 10 років, а не на 5 років, як сторони домовлялися, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 07.04.2010 року та розірвання вказаного договору. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Представник відповідача - селянського фермерського господарства «Роксолана» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї не явки суду не повідомив. Суд заслухавши сторони, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового слідства встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 5,27 га, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КР №033392, виданого 28.08.2002 року, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] 28.08.2002 року розпорядження голови Петрівської районної державної адміністрації від 01.07.2002 року за №276-р. В 2005 році між позивачем - [PERSON] і селянським фермерським господарством «Роксолана» було укладено договір оренди землі строком на пять років, строк дії якого закінчився в 2010 році. По закінченню строку дії договору відповідач запропонував позивачу скласти договір оренди ще на 5 років, пообіцявши при оформленні всіх необхідних документів погодити умови договору, однак позивач так і не підписував договір оренди від 07.04.2010 року і додатку до нього взагалі не бачив, тому в цьому році, коли закінчився 5-річний строк договору оренди, на вимогу позивача відповідач надав йому його екземпляр договору, позивачу стало відомо про те, що договір укладено на 10 років, а не на 5 років, як сторони домовлялися. Однак, позивач вказує на те, що не укладав ніякого договору з відповідачем і не підписував його. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами\~договору\~є\~умови про\~предмет договору, умови,\~що визначені законом як\~істотні\~або\~є\~необхідними\~для договорів даного виду,\~а також усі ті умови,\~щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ст.18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. На підставі ст. 203\~ЦК\~України\~визначено,що\~зміст\~правочину\~не\~може\~суперечити\~ цьому\~Кодексу, іншим\~актам\~цивільного\~законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення\~учасника\~правочину\~має\~бути\~вільним\~і\~відповідати\~його\~внутрішній\~волі. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК\~України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до п.2 ч.1 ст. 208 ЦК\~України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.1\~ст. 215\~ЦК\~України, підставою недійсності правочину є\~недодержання\~ в\~момент вчинення\~правочину стороною\~(сторонами) вимог,\~які встановлені частинами першою - третьою,\~пятою та\~шостою\~статті\~203\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК\~України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно з ч.1 ст. 236 ЦК\~України,нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. В ході судового розгляду справи за клопотанням представника позивача ухвалою суду було призначено та проведено судово - почеркознавчу експертизу. Згідно з висновком вказаної судово - почеркознавчої експертизи №514 від 06.01.2016 року, підписи, розташовані у: графі "Підпис" колонки "Орендодавець" договору оренди землі від 07.04.2010 року, укладеного між [PERSON] (орендодавець) та СФГ "Роксолана" (орендар), в особі голови [PERSON], та графі "Орендодавець" акту прийому-передачі земельної ділянки, яка надається в оренду [PERSON] (землевласник) СФГ "Роксолана" (орендар), без дати, виконані не [PERSON], а іншою особою. Підпис, розташований у графі "Землевласника [PERSON]В." акту про визначення меж земельної ділянки (паю) №652 [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новостародубської сільської ради, датованого 2010 роком, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Тобто, підписання договору особою, яка не має на це повноважень, та відсутність волевиявлення власника, є підставою для визнання договору недійсним, що передбачено ст.ст. 203, 215 ЦПК України. Позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі від 07.04.2010 року не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Відповідно до ч.1ст.32 Закону України « Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки. Статтями 24, 25 Закону України « Про оренду землі», та умовами договору не передбачено розірвання договору з причин виявлення бажання орендодавця заключити договір оренди землі з іншим орендарем, на більш вигідних умовах або з інших причини. В даному випадку відсутне волевиявлення власника земельної ділянки, щодо підписання договору оренди землі, тому договір підлягає визнанню недійсним і не може бути розірваний. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст.61ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можутьгрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~ст.58 ЦПК України, належними\~\~є докази,\~\~які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність\~\~конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вважає, що позивач довів те, що він не підписував договір оренди земельної ділянки з відповідачем і останній безпідставно та самовільно використовував земельну ділянку позивача. Згідно ч.1 та ч.2 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору позивачеві стягуються пропорційно задоволеного позову, тому з відповідача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок та витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 2\~250 гривень 24 копійки. Також у відповідності з п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. В звязку з цим з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3\~500 гривень, які підтверджуються наданими представником позивача документами, а саме квитанцією№45 від 29.07.2016 року. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 203, 207, 208, 215,216, 236, 261, 638 ЦК України, ст.ст. 58, 60, 61, 79, 88 ЦПК України та Законом України «Про оренду землі».

Outcome: partial