Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою про виселення [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки) розташованій за адресою : [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що третя особа [PERSON], зобов'язався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитом в строки та порядку, встановлених договором. З метою забезпечення виконання зобов"язань між банком та відповідачем [PERSON], третьою особою [PERSON] було укладено договір іпотеки. Однак внаслідок неналежного виконання третьою особою [PERSON] взятих на себе зобов'язань - виникла сума боргу, тому, банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 липня 2013 року за №303/4259/13 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKАWGA00000369 від 09 листопада 2006 року у розмірі 29 737,80 доларів США, що складає 237 605 (двісті тридцять сім тисяч шістсот п"ять) грн. 02 коп. звернуто стягнення на квартиру загальною площею 50.70 кв.м та земельну ділянку, які розташовані за адресою : [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки б/н від 09.11.2006 року) публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк»(49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідачів [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приват Банк»всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, стягнуто судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Після прийняття рішення про звернення стягнення на майно, а саме, на квартиру, всі мешканці зобов"язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити квартиру протягом місяця з дня отримання цієї вимоги. 26 квітня 2014 року відповідачу та третій особі була направлена вимога від 14 квітня 2014 року про добровільне звільнення квартири [ADDRESS] в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. Просять виселети [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки) розташованій за адресою : [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав просить їх задоволити, виселити [PERSON] та інших осіб, які зареєстровані та проживають у квартирі (предмет іпотеки) розташованій за адресою : [ADDRESS]. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити. Окрім того пояснила, що вона проживає в [ADDRESS], а в квартирі [ADDRESS] з 2003 року ніхто не проживає, а квартиру вона здає в найм. Представник третьої особи в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Пояснив, що виселення осіб з квартири [ADDRESS] суперечить діючому законодавству, а саме Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 липня 2013 року за №303/4259/13 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MKАWGA00000369 від 09 листопада 2006 року у розмірі 29 737,80 доларів США, що складає 237 605 (двісті тридцять сім тисяч шістсот п"ять) грн. 02 коп. звернуто стягнення на квартиру загальною площею 50.70 кв.м та земельну ділянку, які розташовані за адресою : [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки б/н від 09.11.2006 року) публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк»(49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідачів [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приват Банк»всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки (а.с.17-19). Частиною 2 статті 40 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов"язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення. Статтею 109 ЖК України передбачено, що після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов"язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. В даному випадку з досліджених матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2014 року відповідачу та третій особі була направлена вимога від 14 квітня 2014 року про добровільне звільнення квартири [ADDRESS] в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги (а.с.20-24). Отже, відповідачка не виконала своє зобов"язання передбачене ст.109 ЖК України та ч.2 ст.40 ЗУ "Про іпотеку" та не вчинили жодних дій, щодо звільнення квартири [ADDRESS], а тому суд приходить до висновку про необхідність примусового виселення відповідачки з предмету іпотеки. Суд, не приймає до уваги твердження відповідачки та представника третьої особипро необхідність застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» і з цих підстав відмовити в позові, такяк, в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає, квартира здається в найм, що ствердила сама відповідачка в судовому засіданні, з довідки вбачається що в даній квартирі зареєстрований [PERSON] (а.с.87), однак він там не проживає, що також ствердила відповідачка в судовому засіданні, отже, дане нерухоме житлове майно не використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя). Окрім цього, позовні вимоги стосуються питання щодо виселення, а згідно даного закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені стягувачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.. Таким чином, вимоги позивача є підставними і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved