Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

26.01.2015 року Позивачка звернулась з позовом до АБ «Експрес-Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу, в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму вкладу за договором банківського вкладу №2480-10.02/6657-Д/0700 від 15 серпня 2013 року з нарахованими процентами в загальному розмірі 293 750,00 грн. Позивач посилається на те, що 15.08.2015 року між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №2480-10.02/6657-Д/0700 (депозиту) «класичний», в національній валюті із виплатою відсотків щомісячно. Сума вкладу становила 250 000,00 грн., з процентною ставкою 17,5 % річних строком на 12 місяців з 15.08.2013 року по 14.08.2014 року включно. На виконання вказаного договору позивачка передала готівкою відповідачу грошову суму у розмірі 250 000,00 грн.. 29.10.2014 року у зв'язку із закінченням дії Договору позивачка звернулась до відповідача з заявою про повернення вкладу за договором банківського вкладу №2480-10.02/6657-Д/0700 (депозиту) «класичний» від 15 серпня 2013 року, проте їй було відмовлено. В свою чергу, кошти за вказаним договором позивачеві на день звернення до суду не були повернені, тому заборгованість відповідача перед позивачем становить 293 750,00 грн., з яких: 250 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 43 750,00 грн. - заборгованість по відсоткам. 22.04.2015 року в судовому засіданні представник позивача підтримав позов [PERSON] в повному обсязі. 22.04.2015 року представник відповідача в судовому засіданні надав свої заперечення проти позову та просив задовольнити позов частково. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.08.2015 року між АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу №2480-10.02/6657-Д/0700 (депозиту) «класичний» в національній валюті із виплатою відсотків щомісячно. Сума вкладу становила 250 000,00 грн., з процентною ставкою 17,5 % річних строком на 12 місяців з 15.08.2013 року по 14.08.2014 року включно (а.с. 4). На виконання вказаного договору позивачка передала готівкою відповідачу грошову суму у розмірі 250 000,00 грн. Вказані обставини відповідачем визнаються і не оспорюються. 29.10.2014 року у зв'язку із закінченням дії Договору позивачка звернулась до відповідача з заявою про повернення вкладу за договором банківського вкладу №2480-10.02/6657-Д/0700 (депозиту) «класичний» від 15 серпня 2013 року, проте їй було відмовлено. Судом встановлено, що 13.11.2014 року позивачка повторно письмово звернулась до відповідача з заявою про повернення вкладу за договором банківського вкладу №2480-10.02/6657-Д/0700 (депозиту) «класичний» від 15 серпня 2013 року, однак на час розгляду справи суму вкладу та нараховані проценти позивачу не повернуті. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що і надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.ст. 1060, 1061 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення терміну, встановленого договором, з виплатою вкладникові процентів на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно зі ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб. Згідно зі ст. 55 цього Закону відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів клієнту банку. Згідно зі ст.1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківськими рахунками виступають рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнта і контрагентів, та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Відповідно до положень цієї статті операції за рахунком - це сукупність банківських операцій по зарахуванню, видачі або перерахуванню грошових коштів. При цьому під видачею розуміється операція по списанню грошових коштів із рахунка клієнта і видача їх готівкою. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" основними видами рахунків, залежно від їх призначення, є поточні та депозитні (вкладні) рахунки. Поточним рахунком визнається рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей та для здійснення усіх видів операцій за цим рахунком відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Поточні рахунки відкриваються фізичним особам для зберігання коштів, отримання готівки та проведення безготівкових рахунків у національній валюті з юридичними та іншими фізичними особами. Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України у разі порушення цивільного права, особа має право на його захист шляхом примусового виконання обов'язку в натурі. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договором банківського вкладу №2480-10.02/6657-Д/0700 від 15 серпня 2013 року, за період дії договору з 15.08.2013 року по 14.08.2014 року нараховуються проценти за ставкою 17,5 % річних, а за період з 15.08.2014 року по 05.03.2015 року нараховуються проценти за ставкою 0,1 % річних. АБ «Експрес-Банк» за період з 15.08.2013 року по 29.04.2014 року нараховано та сплачено позивачу відсотків за ставкою 17,5 % річних в розмірі 30 804,78 грн.; за період з 30.04.2014 року по 14.08.2014 року нараховано відсотків за ставкою 17,5 % річних в розмірі 10 067,89 грн.; за період з 15.08.2014 року по 05.03.2015 року відсотки нараховано за ставкою 0,1 % річних в розмірі 109,14 грн. В зв'язку з вище викладеним сума залишку несплачених відсотків по вкладу станом на 06.03.2015 року становить 10 177,03 грн., що підтверджується: Розрахунком відсотків по депозитному вкладу [PERSON] згідно Договору №2480-10.02/6657-Д/0700 від 15 серпня 2013 року, випискою по рахунку [NUMBER], [NUMBER] за період з 19.06.2014 року по 13.02.2015 року; Меморіальним ордером №99499739 від 30.08.2013 року; Меморіальним ордером №100395995 від 30.09.2013 року; Меморіальним ордером №101210111 від 31.10.2013 року; Меморіальним ордером №101928850 від 29.11.2013 року; Меморіальним ордером №102615946 від 31.12.2013 року; Меморіальним ордером №103185734 від 31.01.2014 року; Меморіальним ордером №103720027 від 28.02.2014 року; Меморіальним ордером №104269683 від 31.03.2014 року; Меморіальним ордером №104562934 від 30.04.2014 року; Випискою по рахунку [NUMBER] з 15.08.2013 року по 19.06.2014 року. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, беручи до уваги факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором банківського вкладу №2480-10.02/6657-Д/0700 від 15 серпня 2013 року, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з АБ «експрес-Банк» на його користь грошових коштів у розмірі 260 177,03 грн., з яких: 250 000,00 грн. заборгованість по вкладу; 10 177,03 грн. - заборгованість по відсоткам. Твердження позивача з приводу того, що відповідач після закінчення строку дії договору, тобто з 15.08.2014, зобов`язаний був продовжити нарахування процентів на суму вкладу виходячи зі ставки 17,5 % річних, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3.4 Договору від 28.08.2013 дата повернення вкладу з 15.08.2014. У випадку, якщо дата повернення вкладу припидає на вихідний, святковий або інший неробочий день у відповідності з режимом роботи банку, повернення вкладу здійснюється з першого за ним робочого дня та нарахування процентів на вклад за цей період здійснюється на умовах вкладу "Вклад на вимогу", що діє на цей момент в Банку. За інформацією наданою суду відповідачем, дист від 21.04.2015 № 01-24/271, депозитний продукт "Вклад на вимогу" з процентною ставкою 0,1% річних у гривні затверджений та введений в дію з 30.12.2009 рішенням комітету з питань управління активами та пасивами АБ "Експрес-Банк". Станом на 21 квітня 2015 процентна стака депозитного продукту "Вклад на вимогу" не змінювалас та становить 0,1% річних у гривні. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач правомірно нараховував проценти на депозит, за Договором від 28.08.2013, з 15.08.2014 в розмірі 0,1%. Таким чином, вимоги позивачки про стягння на її користь процентів на депозитний вклад за період з 15.08.2014 підлягають частковому задоволенню в сумі 10 177,03 грн.. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, в розмірі 2 601,77 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial