Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Добропільська міжрайонна прокуратура звернулася до суду в інтересах Добропільської міської ради про відшкодування [PERSON] коштів витрачених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2015 року, яка набрала законної сили 25.02.2015 року, кримінальне провадження №12014050230002061 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України було закрито у зв'язку з відмовою потерпілої від обвинувачення. Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2014 року [PERSON], перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою, [ADDRESS], в ході розпивання разом зі своєю співмешканкою [PERSON] спиртних напоїв, вчинив сварку на ґрунті необґрунтованих ревнощів до колишніх чоловіків своєї співмешканки [PERSON], після чого з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс останній численні удари кулаками та ногами по голові, обличчю та тулубу, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості у вигляді: паро-орбатільної гематоми обличчя та струсу головного мозку, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ "Добропільська лікарня інтенсивного лікування " з 23.10.2014 року по 30.10.2014 року, на її лікування закладом охорони здоров'я витрачено коштів у розмірі 918,33 грн. Просять стягнути з відповідача користь Добропільської міської ради шкоду у розмірі 918,33 грн. витрачених на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. У судове засідання прокурор Добропільської міжрайонної прокуратури не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник Добропільської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 1166 ЦК України. Відповідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. В судовому засіданні встановлено, що за результатами досудового розслідування проведеного у кримінальному провадженні №12014050230002061 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України вбачається, що 23 жовтня 2014 приблизно о 12.30 годині [PERSON] перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: [ADDRESS] в ході розпивання спиртних напоїв разом зі своєю співмешканкою [PERSON], вчинив сварку на грунті необґрунтованих ревнощів до колишніх чоловіків своєї співмешканки [PERSON], після чого з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно наніс останній численні удари кулаками та ногами по голові, обличчю та тулубу, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості у вигляді: паро-орбатільної гематоми обличчя та струсу головного мозку, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2015 року, яка набрала законної сили 25.02.2015 року, кримінальне провадження № 12014050230002061 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрито, у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (а.с.15). Як вбачається із довідки КЗОЗ "Добропільська лікарня інтенсивного лікування " від 05.12.2014 року №1305 - [PERSON], [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 23.10.2014р. по 30..10.2014 р., вартість койко-доби лікування склала: 918,33 грн. (7 днів * 131,19 грн.=918,33 грн.) (а.с.16). Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що підставою для представництва інтересів держави у судах є наявність порушення або загрози порушень економічних та інших державних інтересів внаслідок противоправних дій фізичних і юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до положень ч. 2 статті 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин,зобов'язана відшкодовувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання що виникло раптово внаслідок оборони або тяжкої образи з боку потерпілого. Постановою Кабінету міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 "Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" передбачений порядок, відповідно якого кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Сума коштів на лікування потерпілого стягується з винної особи судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Мінфіну або прокуратури. У разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Враховуючи те, що потерпіла [PERSON] знаходилась на лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров'я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування», який фінансується з міського бюджету Добропільської міської ради Донецької області, суд вважає, що суму витрачену на стаціонарне лікування потерпілої слід стягнути з відповідача на користь Добропільської міської ради Донецької області. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved