Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач в заяві від 20 січня 2014 року просить стягнути з відповідачів солідарно 44 149 гривень 83 копійки, що становить розмір заборгованості за Угодою від 15 листопада 2011 року № 375004 з [PERSON] за придбаний нею автомобіль. Згідно з Угодою придбання автомобілів здійснюється в рамках створеної ТзОВ "Авто Просто" системи продажу товарів високої якості, зокрема, автомобілів, завдяки встановленню відповідних механізмів, які забезпечують його придбання кожним учасником групи шляхом сплати невеликими щомісячними внесками протягом декількох років його вартості (100%) та вартості наданих послуг, що полягають у формуванні груп учасників, організації і проведення в групах асигнаційних актів, інших послуг, передбачених Угодою. Станом на грудень 2012 року розмір боргу, виходячи з поточної ціни автомобіля "ЗАЗ Сенс" 59 900 гривень, становив 42,5059 % (100% - 57, 4941) та 52 внески зі 120 (120-68) в оплату адміністративних витрат, що складаються з чистих внесків для оплати автомобіля і формування Фонду для повернення коштів - 25 461,0341 гривня, внесків в оплату послуг - 18 688,80 гривень (59 900 х 0.5% + 20% ПДВ) х 52 внески). Зазначає, що відповідач [PERSON] автомобіль "ЗАЗ Сенс" отримала 16 січня 2012 року. До квітня 2012 року сплачувала щомісячні внески. З травня 2012 року припинила їх сплату. Тоді як згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вказує також, що згідно зі ст. 11-1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринку фінансових послуг" в редакції від 9 січня 2012 року фінансовими послугами вважаються також послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідачів солідарно, оскільки в забезпечення виконання своїх зобов'язань [PERSON], 11 січня 2012 року ним укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON], за якими вони зобов'язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання основним відповідачем зобов'язань за угодою № 375004 від 15 листопада 2011 року. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] з підстав наведених в позовній заяві підтримав заявлені вимоги. Пояснення дав аналогічні викладеному в ній. Відповідач [PERSON], не оспорюючи суми заборгованості, факту підписання нею Угоди від 15 листопада 2011 року та Додатків до неї, не визнала позовних вимог з тих підстав, що її при підписанні угоди представники позивача обманули. Адже у неї були кошти в сумі 60 000 гривень для купівлі автомобіля. Тим не менше, її змусили платити додаткові суми, які виявилися внесками з оплати послуг товариства. Разом з тим пояснила, що договору при його підписанні вона не читала. Просить суд врахувати, що в даний час у неї відсутні кошти для повного погашення заборгованості за договором. Її представник адвокат [PERSON] вказав, що відповідач змушена визнати заявлені товариством вимоги, оскільки не може довести факту обману при підписанні Угоди, адже свої підписи в ній вона поставила. Вислухавши сторін, дослідивши надані докази суд зазначає наступне. Відповідач не оспорює законність укладеної угоди від 15 листопада 2011 року та відповідність її вимогам ст. 11-1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринку фінансових послуг". Тому на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, адже умови договору сторін відповідають вимогам ст. 11-1 Закону України"Про фінансові послуги та регулювання ринку фінансових послуг" щодо придбання товарів в групах з отриманням для цього фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Що стосується покликання відповідача [PERSON] на те, що при укладенні договору її було обмануто представниками позивача, то в цьому зв'язку суд зазначає, що у відповідності з ч.2 ст. 229 ЦК України при укладенні правочину обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Зі татті 9 Угоди від 15 листопада 2011 року (а. с. 6) вбачається, що її укладено українською мовою у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі Сторін. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписала угоду і Додатки до неї власноручно, а сам текст Угоди і Додатків до неї в доступній формі містять усі передбачені законом умови, права і обов'язки сторін, опис послуг ТзОВ "Авто Просто", в тому числі з адміністрування системи придбання автомобілів у групах, регулюють наслідки її невиконання, відповідальність сторін. Що стосується солідарної відповідальності поряд з [PERSON] співвідповідачів [PERSON] та [PERSON], то з ними позивачем у встановленому законом порядку укладено договори поруки (а. с. 12-16), в яких кожен зі співпоручителів (п. 1.1) зобов'язався відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобов'язань, що виникають з угоди. А згідно з ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі встановленого суд стягує солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" заборгованість [PERSON] перед позивачем в розмірі 44 149 гривень 83 копійки з покладенням на них понесених позивачем витрат (а. с. 1) в сумі 441 гривня 49 копійок.

Outcome: approved