Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А+28263280 від 22.11.2012року [PERSON] приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633,634 Цивільного кодексу України. Відповідач згідно умов Договору отримав від ПАТ КБ "Приватбанк" у платне користування автомобіль марки Lifan, модель: 620, рік випуску: 2012, тип ТЗ: седан /лифтбек, № кузова/шасі: LLV2A23C0222348. реєстраційний номер: АА0821НН, та зобов"язався сплачувати щомісячні платежі, пов"язані з виконанням договору лізингу , у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належитть на праві власності ПАТ КБ "Приватбанк". П.3 ч.2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов"язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події Дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомлені про дефолт , окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов"язань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою , вказаною у повідомлені про дефолт. У порушення ззначених норм закону та умов договору зобовязання належним чином не виконанні. П. 2.9.4.8.2.4 договору передбачено, що якщо протягом 10календрних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, яка відповідно розділу 2.9.4.1. означає залежно від контексту грошові зобовязання лізингоодержувача перед лізингодавцем, строк сплати за якими настав або суму коштів за такими грошовими зобовязаннями Наслідки неналежного виконання фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Відповідно до умов договору станом на 25.01.2016р заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "Приватбанк" за фактичний строк користування предметом лізингу складає 52 331,76грн, а саме : 5064,06грн - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу; 5650,84грн - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу; 41616,86грн - заборгованість з пені; Просять стягнути з відповідача заборгованість в сумі 52331,76грн, а також судові витрати. В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги. Пояснив, що у відповідача відбувся дефолт. Автомобіль, який був у нього в лізингу, повернутий банку в лютому 2014року. На момент повернення вартість автомобіля склала 55\~000грн, яка була зарахована у відшкодування вартості автомобіля. Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено відповідальність у вигляді пені за порушення строків платежів по договору лізингу, тому відповідачу було нараховано пеню в розмірі 41616,86грн. Просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. За вимогами ч. 1-2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). За вимогами ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. За п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець зобов'язаний: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний: своєчасно сплачувати лізингові платежі. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 22 листопада 2012 року між ПАТ КБ "Приватбанк" (лізингодавець) та [PERSON] (лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізінгу № KТ00А+28263280, за умовами якого лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг автомобіль згідно спеціфікації , а саме марки Lifan620, рік випуску: 2012, тип ТЗ: седан /лифтбек, № кузова/шасі: LLV2A23C0222348, реєстраційний номер : АА0821НН, для особистого використання. Строк лізингу 60 місяців з моменту підписання додатку 2 (графік лізингових платежів). Щомісячні платежі в розмірі 2305,7грн включають в себе платіж відшкодування частини вартості предмету лізингу, винагорода за користування предметом лізингу , винагорода за проведення щомісячного моніторінгу предмету лізингу. Період сплати з 24 по 28 число кожного місяця. (а.с.8-9). Відповідно до п. 2.8.4.6.2 Умов та правил надання банківських послуг, лізингоодержувач зобовязаний сплатити лізингодавцю винагороду за надання в користування предмету лізингу згідно графіку і статтям 1.1.3,.1.4,.1.1.6 заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг; винагороду за здійснення щомісячного моніторингу предмету лізингу згідно графіку та статтям 1.1.4,.1.1.5 заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події Дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомлені про дефолт , окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повнмоу обсязі усіх інших грошових зобов"язань за цим договором. повернення предмета лізингу здійснюється за адресою , вказаною у повідомлені про дефолт. Пунктом 2.8.4.9.2 Умов та правил передбачено , що у випадку порушення лізингоодержувачем зобовязань, передбачених статтями 2.8.4.6.2 договору , по сплаті винагороди та відшкодування вартості предмету лізингу, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн за кожний день прострочки (а.с.41-50). Судом встановлено, що відповідач з жовтня 2013року припинив оплату щомісячного платежу, передбаченого умовами договору лізингу. В лютому 2014року відповідач повертає предмет лізингу - автомобіль Lifan620, банку. Станом на 25.01.2016року має заборгованість в загальній сумі 52331,76грн, в тому числі заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу 5064,06грн; заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу 5650,84грн; пеня 41616,86грн. Оскільки відповідач не виконує умови договору належним чином, заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в розмірі 5064,06грн, заборгованість за винагородою за проведення моніторингу в розмірі 5650,84грн ,підлягають стягненю з нього в примусовому порядку. Що стосується вимог позивача щодо стягненя пені 41616,86грн, суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Дружківка . В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 11 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Дружківка . З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON], який проживає у м. Дружківка,\~ пеня нараховується з 24 жовтня 2013року, і станом на 14 квітня 2014року складає 4798,88грн. Тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 4798,88грн, яка була нарахована до введення в дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».\~\~ В решті вимог необхідно відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378грн. (а.с.16)

Outcome: partial