Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на приміщення реммайстерні по [ADDRESS] . В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що працює в ПП «Верховина» з 1987 року. За цей час ПП «Верховина» має заборгованість по виплаті їй заробітної плати в розмірі 26700 гривень. Рішенням загальних зборів ПП «Верховина» та наказом про виписку приміщення, їй було в рахунок заробітної плати видано приміщення реммайстерні вартістю 27600. Дана реммайстерня знаходиться по [ADDRESS] . У відповідності до акту прийому - передачі вона фактично прийняла у власність вищезазначене приміщення реммайстерні. Виконком Камінської сільської ради своїм рішенням від 13 січня 2015 року № 6 присвоєно поштову адресу на видане їй приміщення реммайстерні, а саме [ADDRESS] , проте зазначене рішення не дає їй підстави отримати документ власності. 06 березня 2017 року вона виготовила технічний паспорт на вищезазначене приміщення реммайстерні, проте через відсутність належного документа власності, не може отримати свідоцтво про право власності, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. У судове засідання [PERSON] не прибула, направила до суду заяву, в якій просить заслухати справу в її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Рожнятівської селищної ради у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу за позовом [PERSON] заслухати без представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному об`ємі. За таких обставин суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою № 25 від 10.10.2020 ( а.с.5) підтверджено, що станом на 29 січня 29013 року ПОП "Верховина" має заборгованість по оплаті праці [PERSON] в розмірі 51598 грн. Актом прийому передачі основних засобів ПОП" ВЕрховина" від 29.01.2013 підтверджено, що в рахунок кредиторської заборгованості ПОП "Верховина" передало позивачці приміщення "Реммайстерні "( а.с.6), якій рішенням виконкому Камінської сільської ради від 12.01.2015 року присвоєно поштову адресу [ADDRESS] ( а.с.8). За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка у позасудовому порядку свої права захистити не може, то право власності на майно необхідно визнати у судовому порядку. На підставі ст. 41 Конституції України, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved