Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

В лютому 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України дитини без згоди батька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Дружківської міської ради Донецької області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 6 лютого 1999 року по 28 березня 2016 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із нею за адресою: м. Дружківка Донецької області. Син з дитинства займається хокеєм, навчається в спортивній школі ХК «Донбас» і грає за юнацьку хокейну команду «Донбас 2006». Спортивною школою ХК «Донбас» у березні - квітні 2017 року запланована участь юнацької хокейної команди «Донбас 2006» в міжнародному турнірі по хокею з шайбою дітей 2006 року народження, який буде проводитись в Білорусії. Батько дитини добровільно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Враховуючи викладене, позивачка просила надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] за межі України без згоди батька на період з 1 березня 2017 року по 30 квітня 2017 року. Позивачка про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій збільшила розмір позовних вимог: просила надати дозвіл на виїзд з України [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною 16 років, тобто до [INFO], в супроводі матері [PERSON] або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без згоди батька [PERSON] до Республіки Білорусь та Російської Федерації, справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, не повідомив про причини неявки, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у шлюбі з 6 лютого 1999 року по 28 березня 2016 року. Як зазначено в копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] є батьком, а [PERSON] його матір'ю. Згідно довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або проведення антитерористичної операції, виданого УСЗН Дружківської міської ради Донецької області [PERSON] разом з синами [PERSON], [PERSON] мешкають в [ADDRESS]. Частиною 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, прийнятою резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20.11.1989р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснююся вони держаними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.10 зазначеної Конвенції держави-сторони поважать право дитини та її батьків залишити будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959р. дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч.1 та 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Абзацом третім частини 3 статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХП, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно п.18 Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 з наступними змінами та доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, з наступними змінами та доповненнями визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами: проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у якій відповідно до Правил записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно довідки Громадської організації «Дитяча-юнацька спортивна школа «Хокейний клуб «Донбас» № 07/03 від 07.03.2017р. [PERSON], [INFO]., дійсно займається на відділенні хокею з шайбою в ГО «ДЮСШ «ХК «Донбас» м. Дружківка, вулиця Севастопольська, 5, льодова арена «Альтаір», в буде приймати участь у змаганнях по хокею з шайбою в Республіці Білорусь з 22.03.2017р. по 01.04.2017р. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. На теперішній час позивачка має намір отримати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] за межі України без згоди батька, але без нотаріального посвідчення згоди на це батька дитини не може цього зробити. Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], за межі України для тимчасового перебування, а також враховуючи, що тимчасовий виїзд дитини разом із матір'ю відповідає його інтересам, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову підлягають присудженню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 551,21 грн. Відповідно до ст.313 ЦК України, ст.ст.150, 154, 155 СК України, ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, п.5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57,

Outcome: approved