Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області», в якому просить визнати дії державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» щодо невиплати їй належної доплати 25% до посадового окладу за обслуговування Чорнобильського контингенту системи МВС України в Житомирській області з 2015-2018 роки незаконними та постановити рішення яким зобов`язати виплатити їй заборгованість в сумі 31 тисячу 376 гривень без врахування інфляції. В обґрунтування позову позивач вказала, що працюючи з 2001 року лікарем-терапевтом по обслуговуванню Чорнобильського контингенту ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області отримувала заробітну платню з надбавкою 25% до посадового окладу у зв`язку з шкідливими і важкими умовами праці. Після організаційно-штатними змінами 07 листопада 2015 року позивач була призначена на посаду лікаря-терапевта дільничного поліклініки ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області. При цьому функціональні обов`язки не змінилися, продовжувала обслуговувати ліквідаторів аварії на ЧАЕС, потерпілих та членів їх сімей. Виявилося, що до штатного розпису медичної установи не було внесено лікаря по обслуговуванню Чорнобильського контингенту. На протязі 2015-2016-2017 років позивач просила керівника медустанови виконати вимоги наказу МОЗ України та МПСП України від 05.10.2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», яким передбачено усім працівникам незалежно від найменування посади, постійно зайняті, наданням медичної допомоги тим, хто постраждав, а також знешкодженням радіоактивних відходів та виділень, що дає право на підвищення посадового окладу на 25%. Керівник медустанови постійно обіцяв належну їй доплату. Коли виявилося, що таким способом він економить фонд зарплати та отримує за це премії, написала заяву. Наказом № 159 о/с від 23.10.2017 року належна їй доплата та медичній сестрі була відновлена і в листопаді 2017 року отримала доплату в сумі 848 гривень. Наказом № 82 від 13.12.2017 року доплата була призупинена через письмове роз`яснення дій наказу №308/519 МОЗ України, заступником начальника управління охорони здоров`я та реабілітації МВС України, який жодного права на роз`яснення дій нормативних актів не має. Лист-роз`яснення було зроблено лише 09 серпня 2018 року № 33\\1-1712. Починаючи з листопада 2015 року по грудень 2018 року (виключення листопад 2017 року) на протязі 37 місяців вона не отримувала 25% доплати до посадового окладу, що складає 31 тисячу 376 гривень за наявними документами, що надані ДУ ТМО МВСУ. У заяві від 17.04.2019 року представник позивача [PERSON] вказав, що згідно записів трудової книжки позивача вбачається, що робоче місце та посада [PERSON] з 2001 року до часу звільнення не змінювалася, робоче місце увесь час залишалося в кабінеті 45 поліклініки ДУ ТМО по вул. Професора Кравченка, 2 у м.Житомирі. Позивач займала посаду дільничного лікаря-терапевта по обслуговуванню Чорнобильського контингенту, умови праці не змінювалися. До 2015 року отримувала доплату в розмірі 25% до посадового окладу. 06.11.2015 року позивач звільнена з посади лікаря-терапевта дільничного за п.5 статті 36 КЗпП України. Звільнення відбулося без письмового попередження та її згоди про переведення на інше підприємство чи виборну посаду. 07.11.2015 року у зв`язку з організаційно-штатними змінами позивач призначена на посаду лікаря- терапевта дільничного ДУ ТМО. Витягом з державної реєстрації ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області підтверджено, що ніяких організаційно-штатних змін в ДУ ТМО МВСУ по Житомирській області не проводилося (а.с.79 том 1). У заяві від 10.06.2019 року представник позивача [PERSON] вказав, що наказом №66 від 15.11.2017 року в поліклініці ДУ ТМО створено спеціалізований кабінет по наданню медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС, а також затверджено Положення про кабінет по обслуговуванню ліквідаторів аварії на ЧАЕС лікарем [PERSON] , плани роботи лікаря терапевта по обслуговуванню чорнобильського контингенту за 2014-2018 року за підписами керівників поліклініки ДУ ТМО. З планів роботи видно, що в кабінеті працює і медична сестра (а.с.143 том 1) У клопотання від 04.03.2020 представник позивача [PERSON] вказав, що позивач працює в ТМО МВС, яке являється багатопрофільним лікарняним закладом та амбулаторно-поліклінічним закладом, який створений для забезпечення спеціалізованою амбулаторною та стаціонарною медичною допомогою. Також зазначив, що функціональні карточки лікаря [PERSON] за 2001-2003 та 2015 року підтверджують факт обслуговування Чорнобильського контингенту і даний факт також підтверджується наказом ВОЗ УМВС від 09.11.2001 року №30-к, коли за кабінетом №45 по обслуговуванню Чорнобильського контингенту було закріплено медичну сестру [PERSON] з підпорядкуванням лікарю [PERSON] (а.с.37 том 2). 25.01.2019 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому останній просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області». Також вказав, що [PERSON] була прийнята на роботу по переводу, на посаду дільничного лікаря-терапевта поліклініки лікарні (з поліклінікою) ВОЗ при УМВС України в Житомирській області з 09.11.2001. Із 06.11.2015 року звільнена з посади лікаря-терапевта дільничного поліклініки лікарні (з поліклінікою) CMЗ при УМВС України в Житомирській області. Із 07.11.2015 у зв`язку із організаційно-штатними змінами призначена на посаду лікаря-терапевта дільничного поліклініки лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області». Із 02.08.2018 у зв`язку із організаційно-штатними змінами призначена на посаду лікаря-терапевта дільничного поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області». Тобто [PERSON] весь час працювала на посадах лікаря-терапевта дільничного та ніколи не перебувала на посаді лікаря-терапевта по обслуговуванню Чорнобильського контингенту, як це вказує позивач. Відповідно до посадових інструкцій лікар-терапевт дільничний [PERSON] забезпечує медичним обслуговуванням ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС, також веде відомчий реєстр осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. 20 жовтня 2017 року до начальника Установи із заявою звернулася лікар-терапевт дільничний [PERSON] щодо підвищення їй на 25 відсотків посадового окладу, як медичному працівнику зайнятому наданням медичної допомоги тим, хто постраждав у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС, як це передбачено наказом Мінпраці та Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519. До заяви додала лист Мінсоцполітики від 01.09.2017 №2302/0/101-17. Наказом ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» від 23.10.2017 №159о/с [PERSON] з 01.11.2017 встановлено підвищення на 25 відсотків посадового окладу. За листопад 2017 року [PERSON] отримала підвищення посадового окладу на 25 відсотків у розмірі 848 гри. 00 коп. Проте при більш детальному вивченні наказу Мінпраці та МОЗ України від 05.10.2005 № 308/519 та наказу МОЗ України 28.10.2002 № 385 було поставлено під сумнів правильність підвищення на 25 відсотків посадового окладу [PERSON] . Так, наказом Міністерства охорони здоров`я України 28.10.2002 року №385 затверджено Перелік закладів охорони здоров`я відповідно до якого лікарняні заклади поділені на багатопрофільні, однопрофільні, спеціалізовані, особливого типу. Представник зазначив, що право на підвищення посадових окладів на 25 відсотків мають працівники, які працюють в спеціалізованих закладах охорони здоров`я і постійно зайняті наданням медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Зазначає, що установа (територіальне медичне об`єднання) не відноситься до переліку спеціалізованих закладів з наданням медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, так як є багатопрофільним медичним закладом, а не спеціалізованим. Крім того, установа забезпечує медичним обслуговуванням широке коло осіб, а не виключно осіб постраждалих унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. [PERSON] працює на посаді лікаря-терапевта дільничного та відповідно до посадових інструкцій забезпечує медичним обслуговуванням ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС, а також інших осіб, які мають право на медичне обслуговування в закладах охорони здоров`я МВС і веде відомчий реєстр осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто вона постійно не зайнята наданням медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Таким чином лікар-терапевт дільничний [PERSON] не має підстав на підвищення посадового окладу на 25 відсотків, як працівник спеціалізованого закладу охорони здоров`я, постійно зайнятий оглядом та наданням медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. У зв`язку з чим, було видано наказ ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» від 13.12.2017 №82, яким з 01.12.2017 призначено дію наказу від 23.10.2017 №159о/с. Також зазначив, що у листі від 09.08.2018 року №33/1-1712 Управління охорони здоров`я та реабілітації МВС України надало роз`яснення, що поліклініка ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» не відноситься до спеціалізованих закладів охорони здоров`я. Можливість підвищення посадового окладу на 25 відсотків медичним працівникам за умови: наявності у штатному розкладі поліклініки спеціалізованого кабінету по наданню медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, із визначеними штатними одиницями лікаря-терапевта та медичної сестри; обґрунтованого навантаження постійної зайнятості медичних працівників спеціалізованого кабінету по наданню медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (рекомендована чисельність обслуговуємих осіб на одного лікаря та медичну сестру 1500-2000). Разом з тим, в поліклініці відсутній спеціалізований кабінет по наданню медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, із визначеними штатними одиницями лікаря-терапевта та медичної сестри, а згідно статистичних даних із 2013 по 2018 роки кількість ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС, що знаходяться на обліку в ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області», не перевищувала 700 осіб, тому [PERSON] не було встановлено підвищення посадового окладу на 25 відсотків, як працівнику спеціалізованого закладу охорони здоров`я, постійно зайнятого оглядом та наданням медичної допомоги тим, хто постраждав у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС. Отже, заява позивача про виплату їй заборгованості в сумі 31376 грн є безпідставною, у зв`язку з тим, що станом на 01.01.2019 року заборгованості по заробітній платі лікар-терапевт дільничний [PERSON] не має, у тому числі і по виплаті підвищення на 25 відсотків посадового окладу (а.с.20-24 том 1). 08.02.2019 року представник відповідача [PERSON] у своїх запереченнях вказав, що в матеріалах справи міститься довідка №33/26-90 від 24.01.2019 року про відсутність заборгованості по заробітній платі у позивача, а також додаток №4 до Колективного договору «Перелік посад працівників з шкідливими умовами праці, які дають право на підвищення посадових окладів (ставок) згідно з чинним законодавством України», відповідно до якого посада лікаря-терапевта відсутня. Крім того зазначив, що застосування норм ст. 103 КЗпП України у даному випадку не передбачене, оскільки мова йде лише про виправлення помилки щодо підвищення на 25 відсотків посадового окладу позивачу. Позивач не мав права на таке підвищення. У зв`язку із цим згода на істотну зміну умов праці у позивача не бралася. Також вказав, що позивач забезпечував медичним обслуговуванням ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС, але поряд з цим, відповідно до посадових інструкцій, позивач забезпечував медичним обслуговуванням й інших осіб, які мають право на медичне обслуговування в закладах охорони здоров`я МВС та веде відомчий реєстр осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тобто позивач постійно не зайнятий наданням медичної допомоги лише тим, хто постраждав унаслідок Чорнобильської катастрофи, а робить це періодично. Крім того, члени сімей осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, не відносяться до групи осіб, що визначені в таблиці 1 Переліку закладів та посад, безпосередня робота в яких з надання медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, дає право на підвищення посадових окладів на 25 відсотків у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці (а.с.57-59 том 1). У заяві від 20.07.2020 представник відповідача [PERSON] вказав, що із 07.11.2015 між позивачем і відповідачем виникли нові трудові відносини і був укладений новий трудовий договір, який оформлений наказом ДУ від 07.11.2015 року №1о/с. При цьому, роботодавець (ДУ ТМО) із 07.11.2015 не брав на себе зобов`язання щодо підвищення посадового окладу позивача на 25 відсотків і у структуру заробітної плати позивача таке підвищення не входило (у наказі ДУ від 07.11.2015 №1о/с відсутнє таке положення). Колективними договорами з 06.11.2013 по 16.05.2021 лікарю-терапевту дільничному не передбачалося підвищення посадового окладу на 25 відсотків, а згідно додатку №4 до Колективного договору «Перелік посад працівників з шкідливими умовами праці, які дають право на підвищення посадових окладів (ставок) згідно з чинним законодавством України», посада дільничного лікаря-терапевта, яку займав позивач, не значиться. Зазначено, що 13.12.2017 року видано наказ ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» №82, яким з 01.12.2017 року призупинено дію наказу від 23.10.2017 року №159о/с, оскільки мав місце факт неправильної оплати праці (помилки), який був виправлений у відповідності до наказу Мінпраці та МОЗ від 05.01.2005 №308/519. Наголосив, що перебіг тримісячного терміну, передбаченого ст. 233 КЗпП України, розпочався з 07.11.2015. До суду позовна заява позивача надійшла 25.12.2018 року. Тобто, на час звернення позивача до суду із позовною заявою пройшло більше трьох років, а наслідком пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову. Вважає, що є підстави для застосування судом строку позовної давності (а.с.78-80 том 2). Заявою від 07.08.2020 представник відповідача повідомив про проведену у період з 29 по 31 липня 2020 року аудиторську перевірку ДУ "ТМО МВС України по Житомирській області" фахівцем Департаменту внутрішнього аудиту МВС України. Згідно складеного за наслідками аудиту звіту №17/31 від 31.02.2020 було встановлено порушення, а саме направельне підвищення посадових окладів на 25 відсотків лікарю-терапевту дільничному [PERSON] та сестрі медичній дільничній [PERSON] згідно наказу від 23.10.2017 №159о/с (а.с. 87 т.2). В судових засіданнях представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав. В дане судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача у зв`язку з запровадженням карантину на території України (а.с. 132 том 2). Також заперечив щодо аудиторського висновку. В судових засіданнях представник відповідача [PERSON] заявлені позовні вимоги заперечив з наведених вище підстав. В дане судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши об`єктивно надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Згідно наказу від 09.11.2001 року №30-к начальника ВОЗ УМВС в Житомирській області Дедерко І.Є. позивача [PERSON] було прийнято на роботу по переводу на посаду дільничного лікаря-терапевта поліклініки ВОЗ УМВС України в Житомирській області з 09.11.2001р. (а.с. 205, 215 том 1). Вказане підтверджується також копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.26, 206, 207 том 1). Відповідно до наказу завідувача Сектором медичного забезпечення УМВС України в Житомирській області [PERSON] №611о/с від 06.11.2015 року по особовому складу, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та згідно з пунктом 5 статті 36 Кодексу законів про працю України, [PERSON] , дільничного лікаря-терапевта поліклініки лікарні (з поліклінікою) при УМВС України в Житомирській області, звільнено з 06 листопада 2015 року (а.с.216 том 1). На підставі заяви позивача від 07.11.2015 року наказом начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» №1о/с по особовому складу, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та у зв`язку з організаційно-штатними змінами згідно з наказом МВС від 07.11.2015 року №1392 «Про затвердження штатів установ і закладів МВС України» та відповідно до спеціального наказу Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства охорони здоров`я України від 05 жовтня 2005 року №308/519, [PERSON] призначено з 07 листопада 2015 року на посаду дільничного лікаря-терапевта поліклініки, лікарні (з поліклінікою) Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області», з посадовим окладом по 12 тарифному розряду, категорія перша, з доплатою за медичну вислугу років - 20%, за дільничність - 30% (а.с.119- 140, 217, 218 том 1). На підставі заяви позивача від 31.07.2018 року, згідно наказу начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» №128о/с по особовому складу, відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», з метою забезпечення належного виконання службових завдань та у зв`язку з організаційно-штатними змінами згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ від 17.07.2018 №618, [PERSON] призначено з 02 серпня 2018 року лікарем-терапевтом дільничним поліклініки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області», з посадовим окладом по 12 тарифному розряду, категорія перша, з доплатою за медичну вислугу років - 30%, надбавка за дільничність - 30%, надбавка за складність і напруженість у роботі - 50%, та звільнено з посади лікаря-терапевта дільничного поліклініки лікарні (з поліклінікою) Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області», з 01.08.2018 року (а.с.219, 220 том 1). На підставі наказу начальника ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» №24о/с від 30.01.2019 року [PERSON] звільнено з роботи з посади лікаря-терапевта дільничного поліклініки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» за п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с.207 том 1). Згідно копії посадової функціональної карточки, яка затверджена начальником ВОЗ УМВС України в Житомирській області Дедерко І.Є. 02.01.2004 року вбачається, що позивач згідно наказу №30-к від 09.11.2001 року займала посаду дільничного лікаря-терапевта по обслуговуванню Чорнобильського контингенту. До її посадових обов`язків належало: проводити амбулаторний прийом співробітників ОВС та членів їх сімей, що підпадали під дію радіації внаслідок аварії на ЧАЕС; проводити консультативні відвідування хворих на дому; забезпечувати своєчасну динаміку захворювань, а при необхідності, консультативну допомогу інших спеціалістів; своєчасно госпіталізувати хворих, забезпечувати кваліфіковану та спеціалізовану допомогу; забезпечувати своєчасно пред`явлення в СМУ по надзвичайних ситуаціях виписку із амбулаторних карт на необхідну документацію на померлих ліквідаторів аварії на ЧАЕС; приймати постійну участь у підготовці документів на експертну раду по встановленню причинного зв`язку захворювань, які виникли внаслідок аварії на ЧАЕС та здійснювати контроль за оформленням документів; забезпечувати діючий контроль за виконаннями програм цільової диспансеризації осіб, що підпали під дію радіації внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с. 2, 204 том 1). Спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України від 05.10.2005 №308/519 було затверджено Умови оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення (далі за текстом - Наказу №308/519 від 05.10.2005). Згідно абзацу першого п.1.6 Наказу №308/519 від 05.10.2005, конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати. Підпунктом 1 п.2.4.5 Наказу №308/519 від 05.10.2005 встановлено, що посадові оклади (тарифні ставки) працівників закладів та структурних підрозділів, перелік яких наведено у додатку 3, підвищуються на 60, 30, 25 та 15 відсотків у зв`язку зі шкідливими і важкими умовами праці. При цьому, підпунктом 3 п.2.4.5 Наказу №308/519 від 05.10.2005 визначено, що посадові оклади (тарифні ставки) працівників закладів охорони здоров`я (структурних підрозділів), зайнятих оглядом та наданням медичної допомоги тим, хто постраждав у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС, підвищуються на 25 відсотків (додаток 5). Згідно п.п.12 п. 2.4.5 Наказу №308/519 від 05.10.2005 встановлено, що конкретний перелік посад працівників, яким посадові оклади (тарифні ставки) підвищуються у зв`язку зі шкідливими і важкими умовами праці згідно з підпунктами 1-9, затверджується керівником закладу, установи за погодженням з профспілковим комітетом у залежності від функціональних обов`язків та обсягу роботи у шкідливих та важких умовах праці. Додатком №5 до Наказу №308/519 від 05.10.2005 визначено перелік закладів та посад, безпосередня робота в (на) яких з надання медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, дає право на підвищення посадових окладів на 25 відсотків у зв`язку зі шкідливими і важкими умовами праці. В пункті 1 таблиці вказано перелік закладів, а саме спеціалізовані: лікарняні заклади, диспансери, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої медичної та невідкладної допомоги, санаторно-курортні заклади, аптеки (структурні підрозділи, кабінети, відділення, палати закладів, що перелічені в цьому пункті). Також вказано перелік посад: усі працівники незалежно від найменування посади, постійно зайняті наданням медичної допомоги тим, хто постраждав, а також знешкодженням радіоактивних відходів та виділень. Судом встановлено, що з моменту прийняття на посаду в 2001 році позивач отримувала доплату до посадового окладу в розмірі 25% у зв`язку з тим, що обслуговувала Чорнобильський контингент. Вказане підтверджується, зокрема, розшифровкою по заробітній платі дільничного лікаря-терапевта [PERSON]. за 2002, 2003 рр. (а.с.45,46 том 2), а також розшифровкою по заробітній платі дільничного лікаря-терапевта [PERSON] за 2015 рік (а.с.45, зворот, том 2). Крім того, обставини виплати підвищеного на 25 відсотків посадового окладу до листопада 2015 року визнається відповідачем, що згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Разом з тим, відповідач зазначає, що така доплата здійснювалась помилково. Відповідач вказав, що після звільнення позивача 06.11.2015 року з сектора медичного забезпечення УМВС України в Житомирській області, [PERSON] за її заявою було прийнято 07.11.2015 року на роботу до ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» на посаду дільничного лікаря-терапевта поліклініки, лікарні (з поліклінікою), з посадовим окладом по 12 тарифному розряду, категорія перша, з доплатою за медичну вислугу років - 20%, за дільничність - 30%. Будь-яких доплат в наказі про прийняття на роботу, в штатних розписах, а також в колективному договорі за обслуговування Чорнобильського контингенту не передбачено. Відповідач вказує, що в додатку №5 наказу №308/519 від 05.10.2005 чітко вказано, що тільки спеціалізовані лікарні, амбулаторно-поліклінічні заклади, кабінети та працівники постійно зайняті наданням медичної допомоги тим, хто постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 року №385 затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, згідно п. 1.1.1 якого, територіальне медичне об`єднання, яким є відповідач, відноситься до багатопрофільного лікарняного закладу. Вказане підтверджується Положенням про Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» (а.с.46 том. 1). Позивачу помилково було підвищено посадовий оклад на 25% згідно наказу від 23.10.2017 року №159о/с начальником ТМО. До з`ясування віднесення установи до медичних закладів, на які розповсюджена дія Наказу від 05.10.2005 №308/519 виплату було зупинено. Вирішуючи спір по суті суд не вважає, що такі доводи відповідача є обгрунтованою підставою для одномоментного припинення призначених виплат. Як вказувалося вище, позивач з 09.11.2001 по 06.11.2015 року працювала в секторі медичного забезпечення на посаді дільничного лікаря-терапевта поліклініки. Згідно посадової документальної карточки, затвердженої 02.01.2004 року найменування посади вказувалося як: дільничний лікар-терапевт по обслуговуванню Чорнобильського контингенту. До посадових обов`язків входило: проводити амбулаторний прийом співробітників ОВС та членів їх сімей, що підпадали під дію радіації внаслідок аварії на ЧАЕС; проводити консультативні відвідування хворих на дому; забезпечувати своєчасну динаміку захворювань, а при необхідності, консультативну допомогу інших спеціалістів; своєчасно госпіталізувати хворих, забезпечувати кваліфіковану та спеціалізовану допомогу; забезпечувати своєчасно пред`явлення в СМУ по надзвичайних ситуаціях виписку із амбулаторних карт на необхідну документацію на померлих ліквідаторів аварії на ЧАЕС; приймати постійну участь у підготовці документів на експертну раду по встановленню причинного зв`язку захворювань, які виникли внаслідок аварії на ЧАЕС та здійснювати контроль за оформленням документів; забезпечувати діючий контроль за виконаннями програм цільової диспансеризації осіб, що підпали під дію радіації внаслідок аварії на ЧАЕС (п.6) (а.с.2 том1). За вказаний період позивач отримувала оклад підвищений на 25% у зв`язку зі шкідливими і важкими умовами праці згідно п.п.3.3.4 п.3.3 та додатку №5 до Наказу Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України №161/137 від 06.04.2001 року «Про впорядкування та затвердження Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», а також згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України від 05.10.2005 №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення». Однак, 06.11.2015 року позивач була звільнена. 07.11.2015 року позивач була прийнята на роботу до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» (а.с.119, 122 том 1). Суд погоджується з доводами позивача, що ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» утворене на базі сектора медичного забезпечення УМВС України в Житомирській області. Вказане підтверджується довідкою відповідача від 08.12.2016 №33/26-1128 про правонаступництво (а.с. 3 т. 1), крім того на дане вказує ідентифікаційний код юридичної особи (08734196) та дата державної реєстрації ТМО (30.05.1998 р.), згідно витягу з ЄДРПОУ (а.с.83-84 том 1). Крім того, ідентифікаційний номер, який відображено на відбитках печаток юридичних осіб в документах, є однаковим. Разом з тим, 07.11.2015 року набрав чинності Закон України «Про національну поліцію» (опубліковано 06.08.2005року в газеті «Голос України»). В п.8 Розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» визначено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Постановою Кабінету Міністрів України №730 від 16.09.2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було утворено Головне управління Національної поліції в Житомирській області та ліквідовано Управління Міністерства внутрішніх справ України в житомирській області. В наказі від 06.11.2015 року №116о/с вказується, що звільнення відбулося на підставі Закону України «Про Національну поліцію» та згідно п.5 ст. 36 КЗпП України (переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію на виборну посаду)(а.с.216 том1). Наказ від 07.11.2015 року №1о/с було прийнято відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 218 т.1). Підставою для прийняття на роботу стала заява позивача від 07.11.2015, в якій [PERSON] вказала, що у зв`язку з організаційно-штатним змінами, просить призначити її на посаду лікаря-терапевта дільничного поліклініки, лікарні (з поліклінікою) ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» з 07 листопада 2015 року (а.с.217 том 1). Отже з вказаного вбачається, що звільнення та подальше прийняття на роботу позивача відбулося у зв`язку із організаційно-виробничими змінами в установі. Вказане потягло за собою і зміну в оплаті праці позивача. Згідно ст. 98 КЗпП України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. В наказі від 07.11.2015 №1о/с вказується, що позивач приймається на посаду дільничного лікаря-терапевта поліклініки, лікарні (з поліклінікою) Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області», з посадовим окладом по 12 тарифному розряду, категорія перша, з доплатою за медичну вислугу років - 20%, за дільничність - 30% (а.с.218 том 1) (тобто відсутнє збільшення посадового окладу на 25% згідно наказу від 05.10.2005 №308/519). Також відсутні відомості про збільшення на 25% посадового окладу у зв`язку з роботою з Чорнобильським контингентом в наявних в матеріалах справи штатних розписах станом на 07.11.2015р (а.с.221-223 том 1), в штатному розписі станом на 01.01.2016р. (а.с.224-226 т.1), в штатному розписі на 2017р., 2018р., 2019р. (а.с.227-224 том 1). Відсутні відомості про збільшення позивачу посадового окладу на 25% і в колективному договорі укладеному між адміністрацією і трудовим колективом сектору медичного забезпечення УМВС України в Житомирській області на період з 06.11.2013р. по 06.11.2016р. (а.с.1-35 том 2), а також в колективному договорі укладеному між адміністрацією та ДУ «ТМО МВС Україна по Житомирській області» на період з 17.05.2016р.по 16.05.2021р. (а.с.93-118 том 1). Суд зазначає, що позивач не оскаржувала наказ про звільнення від 06.11.2015 року та не оскаржувала наказ від 07.11.2015 року про прийняття на роботу або штатні розписи у яких були відсутні відомості про збільшення розміру посадового окладу на 25%. Разом з тим, вирішуючи питання наявності у позивача права на отримання доплати у розмірі 25% до посадового окладу у зв`язку з наданням медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, суд враховує, що згідно п.1.6., п.п.12 п.2.4.5 Наказу №308/519 конкретний розмір доплат визначається керівником установи. При цьому, в п.5.4 Колективного договору визначено, що роботодавець зобов`язується встановлювати посадові оклади працівникам установи відповідно діючим нормам оплати праці працівників закладів охорони здоров`я з урахуванням кваліфікаційних категорій і тарифних розрядів. Згідно чинного законодавства встановити наступні підвищення схемного посадового окладу, доплат та надбавок: за наявністю кваліфікаційної категорії; за завідування та старшинство; за тривалість безперервної роботи; за здійснення оперативних втручань; за наявність наукового ступеня та почесного звання; у зв`язку зі шкідливими та важкими умовами праці та інші; за санітарний транспорт; та інше (а.с.99 том 1). Отже, чинним законодавством та Колективним договором надано керівнику установи встановлювати також надбавки, які чітко не передбачені Колективним договором. З матеріалів справи вбачається, що наказом від 23.10.2017 року №159о/с «Про підвищення посадового окладу», відповідно до Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення безпосередня робота в яких з наданням медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затверджених наказом Мінпраці та МОЗ України від 05.10.2005 №308/519, посадових інструкцій лікаря-терапевта дільничного лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» від 19.10.2017 №33/26-1036 та сестри медичної дільничної лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» від 19.10.2017 №33/26-1037, встановлено з 01.11.2017 року: 1) лікарю-терапевту дільничному поліклініки, лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» [PERSON] , яка зайнята оглядом та наданням медичної допомоги тим, хто постраждав у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС, підвищення на 25 відсотків посадового окладу; 2) сестрі медичній дільничній лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» [PERSON] , яка зайнята оглядом та наданням медичної допомоги тим, хто постраждав у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС, підвищення на 25 відсотків посадового окладу (а.с.6 том 1). Однак, наказом від 13.12.2017р. №82, у зв`язку з тим, що питання віднесення установи до медичних закладів, на які розповсюджується дія наказу Мінпраці та МОЗ України від 05.10.2005 №308/519 остаточно нез`ясована, з 01.12.2017 року призупинено дію наказу ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» від 23.10.2017 року №159о/с «Про підвищення посадового окладу», до отримання роз`яснення УОЗР МВС України (а.с.7 том 1). В наказі вказується про необхідність ознайомлення з наказом лікаря-терапевта дільничного поліклініки, лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» [PERSON] , сестру медичну дільничну поліклініки, лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» [PERSON] , які зайняті оглядом та наданням медичної допомоги тим, хто постраждав у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС (а.с.7 том 1). 10.08.2018 року до відповідача надійшов лист з Управління охорони здоров`я та реабілітації МВС України щодо надання роз`яснення стосовно питання, чи відноситься ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» до Переліку закладів та посад, безпосередня робота в (на) яких з надання медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильської АЕС, дає право на підвищення посадових окладів на 25 відсотків у зв`язку зі шкідливими і важкими умовами праці, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики і МОЗ України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці та працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення». У вказаному листі управління повідомляє, що зазначеним Переліком закладів та посад передбачено встановлення підвищення посадових окладів на 25 відсотків у зв`язку зі шкідливими та важкими умовами праці медичним працівникам спеціалізованих закладів охорони здоров`я та структурних підрозділів закладів Охорони здоров`я (кабінети, відділення, палати), які постійно зайняті наданням медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, а також знешкодженням радіоактивних відходів та виділень. Поліклініка ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» не відноситься до спеціалізованих закладів охорони здоров`я по наданню медичної допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Таким чином, підвищення посадового окладу на 25 відсотків медичним працівникам (лікарю - терапевту дільничному та медичній сестрі дільничній) поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області», які зайняті оглядом -та наданням медичної допомоги тим, хто постраждав у зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС, згідно додатку 5 наказу Міністерства праці та соціальної політики і МОЗ України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці та працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» можливо за умови: - наявності у штатному розкладі поліклініки ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» спеціалізованого кабінету по наданню меди допомоги тим, хто постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕ визначеними штатними одиницями лікаря-терапевта та медичної сестри; - обґрунтованого навантаження постійної зайнятості медичних працівників спеціалізованого кабінету по наданню медичної допомоги тим, постраждав унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (рекомендована чисельність обслуговуємих осіб на одного лікаря та медичну сестру близько 1500 - 2000) з урахуванням кількості консультацій (прийомів) пацієнтів за годину прийому, за тиждень, за рік (а.с.8 том 1). Вказаний лист покладено в основу заперечень відповідача. Однак, суд не погоджується з такими доводами відповідача. З аналізу положень Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 №385 про затвердження Переліку закладів охорони здоров`я вбачається, що територіальне медичне об`єднання відноситься до багатопрофільних медичних закладів (п. 1.1.1.). В Положенні №385 вказується про існування однопрофільних закладів (п.1.1.2) та спеціалізованих (п.1.1.3) лікарняних закладів. В п.6 Положення №385 вказано, що територіальне медичне об`єднання - це комплекс лікувально-профілактичних та інших закладів, функціонально і організаційно пов`язаних між собою з метою інтеграції і ефективного використання трудових і матеріальних ресурсів для досягнення найкращих кінцевих результатів у наданні медичної допомоги населенню. Отже, Територіальне медичне об`єднання більш широке поняття та є лікувальним закладом, який може включати в себе ряд інших закладів, втому числі спеціалізованих. Лист-роз`яснення вказує, що Територіальне медичне об`єднання не є спеціалізованим закладом, а тому на нього не розповсюджується дія додатка №5 до Наказу МОЗ №308/519. Однак, на думку суду, таке тлумачення є вузьким, оскільки в Положенні №385 від 28.10.2002 року відсутній спеціалізований заклад по обслуговуванню саме постраждалих на Чорнобильській АЕС. Якщо виходити з позиції відповідача, то згідно додатка №5 до Наказу МОЗ №308/519 п.1 спеціалізованими мають бути також швидка, медична та не відкладна допомоги, які згадуються в ньому, та мають обслуговувати лише постраждалих внаслідок ЧАЕС. Крім того, в роз`ясненні наводяться пункти за яких можливо отримати підвищений посадовий оклад: - які зайняті оглядом та наданням медичної допомоги; - наявність в штатному розписі кабінету; - обґрунтована навантаженість постійної зайнятості. В затвердженому наказом від 28.10.2002 року №385 Переліку лікарських посад, відсутня лікар з наданням медичної допомоги чорнобильцям. Не погоджується суд також з доводами відповідача про рекомендовану чисельність осіб, які має обслуговувати лікар, а також на неповну зайнятість позивача у такому процесі. Наказом №308/519 таких вимог не передбачено, а при оцінці постійності такого обслуговування слід виходити з визначених посадових обов`язків. Тому, вирішуючи питання спеціалізації необхідно виходити з функціональних обов`язків позивача, а також враховувати наявність Положення про відповідний кабінет. З матеріалів справи вбачається, що з моменту прийняття на роботу, по момент звільнення, позивач виконувала обов`язки з обслуговування Чорнобильського контингенту (постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС та їх сімей). Вказане підтверджується посадовою функціональною карточкою від 02.01.2004 року; посадовими інструкціями дільничного лікаря-терапевта за 2015-2018рр. (згідно яких до функцій позивача було віднесено надання кваліфікованої терапевтичної допомоги учасникам ліквідації на ЧАЕС, проведення їх медичного огляду, заповнення документів відносно постраждалих осіб) (а.с.27-31 том 1); планами роботи лікаря-терапевта по обслуговуванню Чорнобильського контингенту за 2014-2018рр., які затверджені уповноваженими посадовими особами відповідача (а.с.147-151 том 1); грамотою від 19.06.2011 року про нагородження дільничного лікаря-терапевта по обслуговуванню учасників наслідків аварії на ЧАЕС поліклініки ВМЗ УМВС (а.с.53 том 2); фотокопією інформаційної таблички про діяльність лікарів, в якій вказується: Дільниця №4 - [PERSON] - обслуговування ліквідаторів на ЧАЕС, яка зі слів представника позивача, розташовувалася біля реєстратури ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області». Наказом від 15.11.2017року №66 було затверджено Положення про поліклініку та кабінет поліклініки лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» (а.с.163 том 1). Згідно Положення про кабінет дільничного терапевта поліклініки лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області», з яким була ознайомлена позивачка 16.11.2017 року під підпис, основними завданнями та функціями є надання амбулаторно-поліклінічної допомоги ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС, членів їх сімей та пацієнтам, які мають право на обслуговування в установі, відповідно до вимог локальних протоколів, а у разі їх відсутності, уніфікованих клінічних протоколів чи інших стандартів медичної допомоги; проведення медичних оглядів/диспансеризації ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС, членів їх сімей та пацієнтам, які мають право на обслуговування в установі, згідно чинного законодавства; приймати участь у підготовці документів на експертну раду по встановленню причинного зв`язку захворювань, які виникли внаслідок аварії на ЧАЕС; забезпечення якісного заповнення реєстраційних документів відомчого реєстру МВС України на пенсіонерів ОВС, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (п.2.1, п.2.2., п.2.5, п.2.6) (а.с.145-146 т.1). Вказані докази оцінюються в сукупності з показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчив, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та з 2003 року до моменту звільнення позивачки обслуговувався виключно в лікаря-терапевта [PERSON] , яка приймала в кабінеті під №45 та на дверях якого була табличка з надписом про обслуговування Чорнобильців. Направлення до інших лікарів надавала також [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні засвідчила, що вона є інвалідом 3-ї групи та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та постійно обслуговувалася виключно в лікаря-терапевта [PERSON] до моменту її звільнення. Прийом вівся в кабінеті під №45, на дверях розміщувалася інформація, що це кабінет по обслуговуванню Чорнобильців. [PERSON] мала право виписувати рецепти на ліки постраждалим внаслідок ЧАЕС. Отже, наведені вище докази вказують на право позивача отримувати 25% до посадового окладу згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства праці та соціальної політики України від 05.10.2005 №308/519. Разом з тим, при вирішенні питання щодо періоду отримання такої виплати суд виходить з такого. Як вказувалося вище, звільнення позивача 06.11.2015 року та призначення 07.11.2015 року фактично відбувалося у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Позивач самостійно написала заяву про прийняття з 07.11.2015 року на роботу та будь-яких зауважень при ознайомленні з наказом щодо розміру посадового окладу та інших доплат не висловила, продовжувала працювати на умовах, встановлених при прийнятті на роботу. Разом з тим, виходячи з положень Наказу №308/519 від 05.10.2005 року, а також Колективного договору, для встановлення надбавки до посадового окладу необхідне рішення керівника. Таке рішення було прийнято згідно Наказу №159о/с від 23.10.2017 року про підвищення посадового окладу з 01.11.2017року на 25 відсотків. Саме з цієї дати в позивача виникло право на виплату їй заробітної плати з урахуванням такої надбавки. Як вказувалося вище, Наказом від 13.12.2017 року №82 було призупинено дію Наказу від 23.10.2017 №159о/с з 01.12.2017. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Згідно ст. 22 Закону України «Про оплату праці», суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Статтею 29 Закону України «Про оплату праці» визначено, що при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Згідно ст.103 КЗпП України, про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Отже вбачається, що відповідач не дотримався вимог чинного законодавства, змінив діючі умови праці позивача в бік погіршення, без повідомлення у встановлені строки. Суд не бере до уваги доводи відповідача про право відповідача припиняти виплату в односторонньому порядку, без дотримання строків повідомлення, оскільки така виплата не передбачена чинним законодавством, колективним договором та угодами. Суд зазначає, що виходячи зі змісту Наказу від 23.10.2017 року №159о/с, відповідач визнавав право позивача на отримання виплати згідно чинного законодавства, а саме Наказу №308/519. Згідно п.5.4 Колективного договору відповідач зобов`язаний встановити підвищення схем посадових окладів згідно чинного законодавства. При цьому п.5.4, п.5.7 Колективного договору, види підвищення схем посадових окладів, доплат та надбавок не обмежені в Колективному договорі та покладають на роботодавця обов`язок встановлювати надбавки, які передбачені чинним законодавством. Відповідно п.5.10 Колективного договору за 2016-2017 рр. про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець або уповноважений ним орган доводить до відома працівника не пізніше як за 2 (два) місяці до їх запровадження або зміну. При цьому суд зауважує, що виходячи з додатку 5 до Наказу №308/519 встановлюється саме право працівників постійно зайнятих наданням медичної допомоги тим, хто постраждав, на підвищення посадових окладів. Таке право кореспондується з обов`язком власника призначити таку надбавку. З урахуванням вказаного, суд не бере до уваги твердження відповідача, що зупиняючи дію наказу від 23.10.2017 №159о/с роботодавець виправляв помилку. Чинне законодавство, а також колективний договір чітко встановлює обов`язок попередити працівника про зміни в оплаті праці (істотних умов праці). Положення п.1.9 Наказу №308/519, на який посилається представник відповідача, вказують, що при встановленні факту неправильної оплати праці керівник закладу, установи зобов`язаний вжити заходів щодо негайного виправлення помилок та виплати працівникові належної йому суми за весь час неправильної оплати, а не вжити заходів щодо негайного припинення таких виплат. Також суд не бере до уваги посилання відповідача на аудиторський звіт за результатами позапланового аудиту ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Житомирській області» за період з 01.01.2016 по 01.01.2020, згідно висновку якого встановлено безпідставне підвищення посадових окладів з 01.11.2017 (а.с.89-100 том 2). Вказаний аудит проведено у складі одного працівника - головного спеціаліста ДВК МВС України, а не колегіально (комісійно). Такий аудиторський звіт не можна вважати висновком незалежного органу. Він наданий представником відповідача як доказ в підтвердження своєї позиції та підлягає оцінці судом в сукупності з іншими доказами та обставинами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Частина 2 статті 233 КЗпП України визначає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність щодо не виплати доплати в розмірі 25% до посадового окладу за період 2015-2018р.р. (37 місяців) та просить ухвалити рішення про зобов`язання виплатити заборгованість в сумі 31376 грн., яка визначена позивачем виходячи з надбавки в сумі 848грн. до посадового окладу, встановленого в листопаді 2017 р. Вирішуючи спір суд виходить з того, що позивачем оскаржується порушення роботодавцем трудових прав з оплати праці, а саме не виплата доплати в сумі 31376 грн., яку позивач просить зобов`язати відповідача сплатити. Проте, суд не погоджується з такою сумою, яка розрахована за 2015-2016р.р. (тобто за минулий час) на підставі розміру посадового окладу встановленого лише в 2017 році. Крім того, виходячи з наведеного вище суд вважає, що захисту підлягають права позивача після прийняття наказу від 23.10.2017 року №159о/с про призначення такої надбавки. Саме з цього часу у відповідача виник обов`язок з нарахування та виплати такої надбавки, який припинився 01.08.2018 року в результаті звільнення позивача згідно наказу від №128о/с. Вказаним наказом відповідач з урахуванням заяви [PERSON] від 31.07.2018 знову змінив істотні умови праці позивача, в тому числі щодо оплати, однак вказаний наказ не оскаржувався позивачем. У зв`язку зі зміною умов трудового договору припинився обов`язок відповідача сплачувати надбавку відповідно до Наказу від 23.10.2017 року. Позивач не звернулася з вимогою про призначення їй такої доплати, а вимога про виплату заборгованості не є тотожною. При вирішенні спору суд виходить також з того, що Наказ від 23.10.2017 року №159о/с не був скасований відповідачем, а лише було призупинено його дію до з`ясування обставин призначених доплат. При цьому, суд зазначає, що цивільним судочинством та нормами КЗпП України, не передбачено такого способу захисту як визнання дій щодо невиплати доплати неправомірними. Також не передбачено вирішення спору з оплати праці шляхом зобов`язання виплатити заборгованість. Крім того, такий спосіб не є ефективним способом захисту порушеного права. Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Тому, виходячи з суті заявлених позовних вимог, зважаючи на положення ст. 5 ЦПК України, згідно якої, суд може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, беручи до уваги рішення Конституційного суду України від 15.10.2013року №8-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1,12 Закону України «Про оплату праці», суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, шляхом ухвалення рішення про стягнення недоплаченої суми підвищеного на 25% посадового окладу за період грудень 2012 року по липень 2018 року. При розрахунку суми, яка підлягає стягненню, суд виходить з витягу з тарифікаційних списків вільнонайманих працівників ДУ «ТМО МВС України по Житомирській області» щодо лікаря-терапевта дільничного [PERSON] (а.с.247 т.1). Зокрема, у грудні 2017року посадовий оклад позивача становив 3392 грн, а у період січень-липень 2018 року місячний посадовий оклад становив 3735 грн., а тому: 3392 грн.* 25% = 848 грн.; 3735 грн. * 25% = 933,75грн.; 6 (місяців) *933,75грн. = 5602,50 грн.; 848 грн.+5602,50 грн. = 6450,50 грн. Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо пропуску строку звернення з позовом, оскільки порушене право на оплату праці підлягає захисту без обмеження будь-яким строком згідно ч.2 ст.233 КЗпП України та Рішення Конституційного суду від 15.10.2013року №8-рп/2013. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість із заробітної плати у виді невиплаченого збільшеного посадового окладу за період з грудня 2017 року по липень 2018 року в сумі 6450грн. 50 коп. В задоволенні решти позову слід відмовити. Позивач в силу положень Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору. Питання розподілу між сторонами судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial