Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] про надання дозволу на виготовлення документів для виїзду за межі України неповнолітньої дитини без згоди другого з батьків, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі до 20 вересня 2000 року. Від шлюбу вони мають, на даний час, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. [PERSON] вступив на навчання в Академію фінансів та бізнесу VISTULA, в Республіці Польща (Варшава). З метою отримання візи для тимчасового проживання під час навчання позивач звернулась разом із сином до візового центру Республіки Польща, де отримала відповідь про обов'язковість наявності письмової згоди обох батьків для відкриття та отримання візи, посвідченої нотаріусом, оскільки дитина є неповнолітньою. З метою отримання згоди [PERSON] вона звернулась до нього із письмовою заявою, проте жодної відповіді не отримала. Тому, з метою захисту прав сина, вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовільнити, оскільки це є в інтересах дитини, зазначив, що перший семестр навчання вже оплачено. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи був повідомлений. Подав до суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги , вказав, що бажає навчатись у Польщі, батько дозволу на виготовлення документів не надає. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Свідоцтвом про народження від 25.10. 2000 року [NUMBER] стверджується, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Згідност.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межіУкраїни лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянинаУкраїни за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянинаУкраїни для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадянУкраїни за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданийдітямгромадянамУкраїнизгідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданийвідповідно до Правил; паспорт громадянинаУкраїни для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. п.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на оформлення документів, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють підготовку документів для виїзду неповнолітнього за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виготовлення проїзних документів без згоди батька. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Суд на підставі викладеного та

Outcome: approved