Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору нікчемним в частині, вказуючи, що між ним та відповідачем 14 грудня 2007 року було укладено Договір позики, відповідно до якого відповідач передав у власність позивача грошові кошти у розмірі 150 000 доларів США. Відповідно до п. 7 Договору позики від 14 грудня 2007 року встановлено, що у разі прострочення Позичальником виплат позиченої суми до Позикодавця переходить право власності на нерухоме майно, належне позивачу: земельну ділянку [NUMBER], площею 0,1814 га., що знаходиться за адресою: ДТ "Перлина", Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області та об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться на цій земельній ділянці. 01.01.2008 року між сторонами було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору позики від 14 грудня 2007 року, яким Розділ 7 Договору доповнено пунктом 7.2. та п. 7.3. Посилаючись на положення ст.ст. 220, 1046 ЦК України, ст.ст. 1, 18 ЗУ "Про іпотеку", позивач просить суд визнати нікчемними з моменту п. 7 Договору позики та Договір про внесення змін № 1, оскільки сторонами не було додержано обов'язкову нотаріальну форму цих правочинів. Позивач у4 судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений, на адресу суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщений, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2007 року між [PERSON] (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) було укладено Договір позики, відповідно до якого Позикодавець передав у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 150 000 доларів США, а Позичальник зобов'язується повернути позику у визначений Договором строк. Відповідно до п. 7 Договору позики від 14 грудня 2007 року встановлено наступне: "У разі прострочення Позичальником виплат позиченої суми протягом більше як на місяці три місяці до Позикодавця переходить право власності на таке майно: - земельну ділянку [NUMBER], площею 0,1814 га., що знаходиться за адресою: ДТ "Перлина", Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:004:0109; - об'єкт незавершеного будівництва, під літ "А", а саме дачний будинок, готовністю 74 %, загальною площею 647,9 кв. м., який зареєстрований в КП "Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації" в книзі № 1, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.12.2007 року за № 16923141, реєстраційний № 21294249." 01.01.2008 року між сторонами вищевказаного Договору було укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору позики від 14 грудня 2007 року, яким передбачено наступне: "За взаємною згодою сторони дійшли згоди про внесення змін до договору позики від 14.12.2007 року, а саме: - Розділ 7 Договору доповнити пунктом 7.2. та п. 7.3 у наступній редакції: 7.2. Позичальник має право за власні кошти та на власний розсуд протягом дії Договору завершити будівництво об'єкту забезпечення виконання зобов'язання, а саме дачного будинку розташованого на земельній ділянці [NUMBER], площею 0,1814 га., що знаходиться за адресою: ДТ "Перлина", Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеська область. 7.3. У разі завершення будівництва та введення об'єкту в експлуатацію, отримання відповідних правовстановлюючих документів в Білгород-Дністровському БТІ за умови прострочення Позичальником виплат позиченої суми протягом більше як на три місяці до Позикодавця переходить право власності на об'єкт завершеного будівництва (дачний будинок під літ "А", розташований на земельній ділянці [NUMBER], площею 0.1814 га., що знаходиться за адресою: ДТ "Перлина", Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:004:0109." Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1 ЗУ "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Зі змісту ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" вбачається, що п. 7 Договору позики від 14 грудня 2007 року та Договір про внесення змін № 1 від 01.01.2008 року - за своєю правовою природою є не договором позики, а договором іпотеки. Згідно ст. 18 ЗУ "Про іпотеку", іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України, У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Посилаючись на вищевказані обставини позивач вказує, що на підставі ст. 220 ЦК України, Договір позики від 14 грудня 2007 року в частині п. 7 та Договір про внесення змін № 1 від 01.01.2008 року - підлягають визнанню судом нікчемними з моменту укладення, оскільки сторони недодержали його обов'язкову нотаріальну форму. Однак, суд не може погодитись з вищевказаними доводами позивача в повному обсязі з наступних підстав. Дійсно, згідно ст. 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але, згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що п. 7 Договору позики від 14 грудня 2007 року та Договір про внесення змін № 1 від 01.01.2008 року - за своєю правовою природою є не договором позики, а договором іпотеки, і тому в силу положень ст. 18 ЗУ "Про іпотеку", ст. 220 ЦК України, вони є нікчемними. Але, враховуючи положення ч. 2 ст. 215 ЦК України позовні вимоги [PERSON] не можуть бути задоволеними, оскільки за діючим законодавством визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору нікчемним в частині - не підлягає задоволенню. Суд також вважає необхідним роз'яснити позивачу, що визнання нікчемного правочину недійсним судом не вимагається. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed