Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що [INFO] в с.Ковалі Коростенського району помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у вигляді 1/4 частини житлового будинку №8 з надвірними будівлями, розташованого по вул. Чкалова в с.Ковалі, Коростенського району Житомирської області. Вказаний житловий будинок належав батьку [PERSON], матері [PERSON] та їй - [PERSON] на підставі рішення Коростенського районного суду від 09.01.1978 року яким було виділено у власність 1/4 частина майна колгоспного двору з приводу якої порушено спір. Спадкодавцем першої черги за законом на належну частину спадкового майна була дружина спадкодавця [PERSON], яка фактична прийняла спадщину, однак не отримавши свідоцтво на спадщину за законом, померла [INFO]. На даний час вона є єдиним спадкоємцем на зазначене спадкове майно, оскільки її брат [PERSON] помер [INFO] За життя останній не заявляв будь-яких прав на дане спадкове майно. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори де за її заявою було відкрито спадкову справу. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом отримала відмову, яка мотивована відсутністю документів, що посвідчує право власності на житловий будинок. Рішенням суду просить встановити факт прийняття матір'ю [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] та визнати за нею [PERSON] право власності на спадкове майно у виді 2/4 частини житлового будинку [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Сторони повідомили про розгляд справи у їх відсутності. В наданій суду заяві представник відповідача зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 61 рік в с. Ковалі Коростенського району Житомирської області помер [PERSON], який перебував у шлюбі зі [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач є спадкоємцем останньої по заповіту, посвідченого секретарем виконкому Ковалівської сільської ради народних депутатів 10.03.1999 року. Дані про те, що даний заповіт був змінений або скасований в справі відсутні. З свідоцтва про шлюб слідує, що [PERSON] 23.10.1982 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Частиною 1 ст. 1268 , ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області від 30.05.2018 року №719/16/02-14 слідує, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] на підставі заяви доньки [PERSON] по праву наданому рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2014 року ( справа №279/8390/13-ц ) , 24.03.014 року заведено спадкову справу №67/2014 та 07.10.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] Після смерті [PERSON], який помер [INFO] спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини ( відмову від спадщини) не звертались. З рішення суду від 09.01.1978 року у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про виділ майна колгоспного двору слідує, що на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділено 3/4 частки майна колгоспного двору вартістю в 2571 75 рублів, що в натурі складається з хати, корови, швейної машинки, шафи, 2 ліжок, 2 столів, 2 стільців, шлаку ( 10 машин, ІІ рулонів толі). [PERSON] виділено 1/4 частину майна, вартістю в 857 руб, що складається в натурі з сараю та 56 листів шифера. Отже, вказаним рішенням проведено поділ колгоспного двору, з виділенням кожному його частки. Будинок, з приводу якого порушено спір було виділено [PERSON], позивачу у справі та [PERSON]. [PERSON] будинок не виділявся, до 1/4 частки останнього було виділено сарай, отже посилання позивача на те, що останній мав право на 1/4 частину будинку [ADDRESS] є необгрунтованими та спростовуються наданими доказами. Про поділ колгоспного двору було внесено відповідний запис до погосподарської книги, що стверджується довідкою Ковалівської сільської ради від 30.03.2018 року. Отже, з виділенням кожному члену колгоспного двору його певної частки, будинок [ADDRESS] втратив статус майна колгоспного двору і питання щодо його спадкування підлягає вирішенню з застосуванням норм, якими регулюються правила спадкування. З рішення суду від 09.01.1978 року слідує про належність спадкодавцю позивача права власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS] Житомирської області. З довідки КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради №88 від 17.04.2018 року слідує, що державна реєстрація права власності на будинок [ADDRESS] Житомирської області станом на 29.12.2012 року не проводилась. Інвентаризація будинку проводилась Коростенським МБТІ 02.04.2018 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцю позивача частину житлового будинку [ADDRESS] Житомирської області і надано роз'яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату на вказане спадкове майно, тому позов підлягає задоволенню в цій частині. Позовні вимоги щодо встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини за законом після смерті [PERSON] , належності останньому 1/4 частки будинку [ADDRESS] Житомирської області та визнання за позивачем права власності на 2/4 частини вказаного будинку належними, достатніми та допустимими доказами не підтверджено, отже є необгрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Outcome: partial