Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його доходів, на весь час його навчання, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , якому вже виповнилось 18 років, і який є студентом першого курсу денної форми навчання факультету цивільного захисту Національного університету цивільного захисту України, навчається за спціальністю 263 "Цивільна безпека" освітня програма "Цивільний захист", строк закінчення навчання за освітнім ступенем бакалавра - червень 2023 року. У зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги від батьків, проте батько добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягає на стягненні аліментів. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Третя особа надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 315 та свідоцтвом про народження, актовий запис № 248 (а.с. 9, 10). Після досягнення повноліття син сторін [PERSON] продовжує навчання, є студентом першого курсу денної форми навчання факультету цивільного захисту Національного університету цивільного захисту України, навчається за спціальністю 263 "Цивільна безпека" освітня програма "Цивільний захист", навчається за рахунок платних послуг, не отримує стипендії, строк закінчення навчання за освітнім ступенем бакалавра - червень 2023 року, що підтверджується відповідною довідкою зазначеного навчального закладу, договором про надання освітніх послуг від 01.09.2019 року, квитанціями про сплату послуг за навчання (а.с. 11, 12,13-21). Як вбачається зі змісту позовної заяви, матеріальну допомогу на утримання дитини надає його мати, батько сплачував за рішенням суду аліменти до досягнення ним повноліття, а на теперішній час не надає йому допомоги на його утримання і навчання, хоча працює в ПАТ "ДМКД" і має можливість надавати сину матеріальну допомогу на період навчання. Відповідач у поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнав, не заперечує проти задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206, ч. 6 ст. 263 ЦПК України є підставою для задоволення позову. В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Сімейним кодексом України (надалі по тексту - СК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved