Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Прокурор Яворівського району Львівської області звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий [NUMBER], площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, серії [NUMBER], виданий [PERSON], вартість якої становить 52280 гривень з вилученням вищевказаної земельної ділянки з передачею її в розпорядження Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області. Позовні вимоги мотивуються тим, що Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2013 року. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 367 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв'язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12013150010000750 від 27 вересня 2013 року, щодо [PERSON] за ч.2 ст.367 КК України, закрито. Окрім цього, як встановлено досудовим розслідуванням та вбачається із зазначеної ухвали Яворівського районного суду, [PERSON], працюючи на посаді заступника начальника Яворівського районного відділу земельних ресурсів в період з 2006 по 2008 роки, будучи, відповідно до ст.ст.25, 26 Закону України «Про державну службу», державним службовцем 7-ї категорії 13-го рангу, який уповноважений на здійснення організаційно-розпорядчих функцій, а також здійснюючи функції представника влади, вчинив неналежне виконання службових обов'язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого спричинено тяжкі наслідки. Так, протягом 2006 та 2008 років, [PERSON], виконуючи свої службові обов'язки та будучи уповноваженим на здійснення функцій представника органу державної влади, а саме Яворівського районного відділу земельних ресурсів, організовував та здійснював розгляд виготовленої технічної документації з відведення у власність земельних ділянок зокрема: площею 0,1500 га в селі Поланки Яворівського районуЛьвівської області [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. При цьому, [PERSON], несумлінно ставлячись до своїх службових обов'язків, без неналежного розгляду вищевказаних технічних документацій, зокрема, без встановлення фактичного місця розташування ділянок, їх цільового призначення та не переконавшись у тому, що земельні ділянки дійсно знаходяться в межах села Поланки Яворівського району, маючи реальну можливість встановити такі дані, перебуваючи у приміщенні Яворівського районного відділу земельних ресурсів Львівської області, що по вулиці Котляревського, 3 міста Яворова, у першому півріччі 2006 року та у першому півріччі 2008 року, завірив особистим підписом та скріпив відтиском круглої гербової печатки відділу земельних ресурсів кадастрові плани зазначених вище земельних ділянок. В той же час, вищеописані земельні ділянки знаходились за межами населеного пункту села Поланки на території Вороцівської сільської ради, належать до сільськогосподарських земель запасу і згідно ст.38 Земельного кодексу України, не відносяться до земель житлової та громадської забудови, а тому не могли відводитись для здійснення будівництва і обслуговування житлових будинків та господарських споруд і використовуватись для таких цілей. Підписані та скріплені витиском круглої гербової печатки Яворівського районного відділу земельних ресурсів недостовірні кадастрові плани земельних ділянок та неправдиві висновки про обмеження та обтяження (сервітути) на їх використання, в складі технічної документації з їх відведення, стали підставою для викреслення територіальними органами Центру державного земельного кадастру бланків державних актів на право власності на вищезазначені земельні ділянки, які було виготовлено та подано виконавцями в Яворівський районний відділ земельних ресурсів для розгляду. В подальшому, [PERSON], будучи заступником начальника Яворівського районного відділу земельних ресурсів (Управління земельних ресурсів у Яворівському районі), неналежно виконуючи власні службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них, завірив особистим підписом та скріпив відтиском круглої гербової печатки Яворівського районного відділу земельних ресурсів надані на розгляд викреслені державні акти на згадані земельні ділянки, попри те, що земельні ділянки, на які викреслено державні акти не могли надаватись сесією Вороцівської сільської ради та не можуть використовуватись для здійснення індивідуального будівництва, оскільки розташовані за межами населеного пункту і є землями сільськогосподарського призначення. Внаслідок таких злочинних дій [PERSON], незаконно виготовлено державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] від 06 лютого 2006 року на ім'я [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1500 га. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, причини неявок суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною та залежить від доведеності незаконності рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Визнання державного акту про право на землю без доведеності в суді незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого він виданий, суперечить чинному законодавству. Крім цього, відповідач [PERSON] не має жодного відношення до помилок органів самоврядування та їх посадових осіб, якщо такі мали місце при здійсненні ними своїх повноважень при прийнятті та оформленні рішення про приватизацію її земельної ділянки, на якій розташований її приватний житловий будинок. Крім цього, органи прокуратури не мають повноважень на представництво інтересів місцевих рад, що стосується їх повноважень, зокрема, це стосується питань витребування земельних ділянок, що незаконно вибули з володіння територіальної громади, а тому просить в задоволенні позову відмовити, як безпідставному. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З рішення №385 19 сесії 4 скликання Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 26 січня 2006 року вбачаєжться, що [PERSON] надано у власність земельну ділянку, площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Поланки Яворівського району Львівської області. Ухвалою Яворівського районного суду від 26 листопада 2013 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв'язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12013150010000750 від 27 вересня 2013 року, щодо [PERSON] за ч.2 ст.367 КК України, закрито. Громадяни та юридичні особи, відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.116 Земельного кодексу України, набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень визначених цим Кодексом; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Судом встановлено, що підставою для видачі державного акту [PERSON] на право власності на земельну ділянку було рішення 19 сесії 4 скликання Вороцівської сільської ради Яворівського району Львівської області № 385 від 26 січня 2006 року, однак представник позивача не оспорює рішення, яке було підставою для виготовлення оспорюваного державного акту на право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні також встановлено і підтверджено документально, що відповідачу [PERSON], на праві приватної власності, належить житловий будинок №12 по вулиці Огієнка Івана в села Паланки Яворівського району Львівської області. У статті 21 ЦК України зазначено, що тільки суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За статтею 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Визнання державного акту про право на землю без доведеності в суді незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого він виданий, суперечить чинному законодавству. Дана вимога також зазначена у ст.152 ЗК України де вказано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування. Така правова позиція суду узгоджується з рішення Конституційного Суду України №7-рп-2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) де зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб саме в судовому порядку. Інших способів скасування рішення органів місцевого самоврядування діючим законодавством не передбачено. Таким чином, оскільки рішення №385 19 сесії 4 скликання Вороцівської сільської ради Яворівського рацону Львівської області є чинним, не є скасованим в судовому порядку, підстави для визнання недійсним і скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, відсутні. Крім цього, Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має повне право розумно очікувати, що якщо місцевий орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади. У рішенні від 24 червня 2003 року у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив: "наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила". У цій справі Європейський суд дійшов висновку про те, що, оскільки особу позбавили права на її майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 "Першого протоколу Конвенції". Тобто, визнання недійсним договору, згідно з яким покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим та незаконним. Отже, правова позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки. За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки визнання державного акту про право на землю без доведеності в суді незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого він виданий, суперечить чинному законодавству, а відповідач [PERSON] не має жодного відношення до помилок органів самоврядування та їх посадових осіб, якщо такі мали місце при здійсненні ними своїх повноважень при прийнятті та оформленні рішення про приватизацію її земельної ділянки, на якій розташований її приватний житловий будинок. [PERSON] отримала рішення, виготовила за свої кошти технічну документацію, оформила у встановленому порядку право власності, жодних інтересів держави не порушила і ніякої шкоди не заподіяла.

Outcome: dismissed