Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

21.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дочки [PERSON] в супроводі матері до тимчасово окупованої території АР Крим, Турції, без згоди батька до досягнення дитиною 16-річного віку. Позов обґрунтовано тим, що з 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. В 2012 році вони з відповідачем розірвали шлюб, та ще до розірвання шлюбу він зібрав свої речі і поїхав у невідомому напрямку, на даний час місце його перебування їй невідоме. Дочка проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24.12.2012 року з відповідача на її користь було стягнено аліменти на утримання дочки, однак він їх не сплачує, участі у вихованні доньки не приймає та не цікавиться її розвитком. На даний час лише вона піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В період літніх канікул вона має намір оздоровити дочку в морській кліматичній зоні, вважає, що відпочинок та подорож матимуть велике значення для фізичного та духовного розвитку дівчинки, підвищать її рівень світогляду та сприятимуть її інтелектуальному розвитку як особистості. Враховуючи що для оформлення проїзних документів дитини та для виїзду до тимчасово окупованої території АР Крим необхідна згода батька, місце знаходження якого їй невідоме, просила задовольнити її позовні вимоги. 13.02.2018 року позивач уточнила позовні вимоги та просила надати дозвіл на виїзд доньки у її супроводі, без згоди батька, до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, протягом наступних 9-ти місяців, з моменту набрання рішенням законної сили (а.с. 34). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №21 від 31.01.2018 року (а.с. 30-31). Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні вважала доцільним, в інтересах дитини задовольнити позов [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідно до довідки виписки про склад сім'ї та реєстрацію малолітня [PERSON] з 19 січня 2011 року проживає разом з позивачем, навчається в 1-А класі Южноукраїнської ЗОШ №3 та відвідує секцію спортивної акробатики ККСС «Олімп» (а.с. 7, 8, 35). Позивач [PERSON] працює на посаді помічника вихователя КЗ «Центр розвитку дитини «Гармонія» з 02.07.2014 року (а.с. 10). Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №26 07.02.2018 року затверджено висновок органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим, до Туреччини малолітньої [PERSON] [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] (а.с. 32-33). Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 р., держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Особливий правовий режим перетину тимчасово-окупованої території регулюється Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та п. 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 367 від 4 червня 2015 р. Відповідно до якого В'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. За п.4 вищезазначених правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий: - якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; - якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; - у разі пред'явлення наступних документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість надання позивачу дозволу на виїзд малолітньої [PERSON], [INFO], у її супроводі без письмової згоди та без супроводу батька дитини - [PERSON], за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя на термін наступних дев'яти місяців, за умови повернення дитини за місцем її реєстрації.

Outcome: approved