Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що її батько, [PERSON], був членом колгоспу, згодом КСП ім. 8 Березня с. Сухий Яр. 30 серпня 1995 року вказаному КСП передано Державний акт на право колективної власності на землю. Її батько як член КСП ім. 8 Березня, набув право на земельну частку (пай) в цих землях, був включений до списку осіб. 15 лютого 2011 року він помер, після смерті якого спадщину прийняла вона (позивач), неповнолітня на той час дочка та спадкоємець за законом відповідно до статті 1261 ЦК України. Дочка спадкодавця [PERSON] спадщину не приймала. Через відсутність правовстановлюючого документа - сертифіката на земельну частку (пай) вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті 15.02.2011 року батька [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай). Позивач та її представник в судове засідання не прибули, до суду подали заяву, відповідно до якої справу просять розглядати у їх відсутність (а.с. 47). Представник відповідача [PERSON] РДА в судове засідання не прибув, до суду від [PERSON] РДА надійшла заява, відповідно до якої [PERSON] РДА позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутність її представника (а.с. 46). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, до суду від сільської ради надійшла заява, відповідно до якої вона позовні вимоги визнає, справу просить розглядати у відсутність її представника. Представник третьої особи - Відділу у [PERSON] районі Міжрайонного управління Держгеокадастру в [PERSON] та Таращанському районах Головного управління Держгеокадастру у Київській області до суду не прибув, до суду від вказаного відділу надійшла заява, відповідно до якої вони проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати у відсутність її представника. Третя особа - [PERSON] до суду не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, заяву [PERSON] РДА та [PERSON] сільської ради про визнання позовних вимог, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що згідно схеми поділу земель колективної власності КСП "Імені 8 Березня" [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області, земельна ділянка, що підлягає до виділення в натурі на земельну частку (пай) [PERSON] знаходиться на схемі під №204, має площу 2,5 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується довідкою №497 від 09.11.2016 року [PERSON] сільської ради. В книзі реєстрації сертифікатів прізвище [PERSON] відсутнє, що підтверджується довідкою Відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 12 жовтня 2016 року за №1024-999-781/2-16(а.с. 11). З матеріалів спадкової справи (а. с. 56-65) встановлено, що 15 лютого 2011 року помер [PERSON] (а.с. 7). Спадщину після його смерті за законом прийняла неповнолітня (станом на 15.02.2011 року) позивач дочка спадкодавця, відповідно до ст. ст. 1223 ч. 2, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України подавши до [PERSON] районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а. с.59). Дочка спадкодавця [PERSON] спадщину не приймала. До спадкового майна померлого належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «8 Березня»\~[PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області, розміром 2.5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому згідно схеми поділу земель.\~ Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Ставищенського району Київської області від 09 листопада 2016 року № 497 згідно схеми поділу земель КСП „Ім. 8 Березня [PERSON] має земельну частку (пай) в розмірі 2,5 в умовних кадастрових гектарах. 25 лютого 2017 року державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки останній необхідність для отримання свідоцтва про право на спадщину на право на вищевказану земельну частку (пай) подати належний правовстановлюючий документ (а.с. 14). Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі\~у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалася [PERSON] РДА на землі, які перебували у колективній власності КСП „Ім. 8 Березня с. Сухий Яр, прізвище [PERSON] відсутнє (а.с. 11). Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.95 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У відповідності з пунктами 16 та 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З урахуванням положень ч.1 ст.15, ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Згідно із нормами ст. 3 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року N 666/94 Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до ст.ст. 1220,1223 ч. 3 ЦК України спадщина\~\~відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається із статті 1218 Цивільного Кодекс України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. За ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. У відповідності до вимог 79-1 ЗК України\~ формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку,\~що [PERSON], який помер 15 лютого 2011 року, мав право на вищевказану земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП \~"ім. 8 Березня" суд вважає, що за позивачем слід визнати право в порядку спадкування за законом після смерті батька на дану земельну частку (пай). Оскільки [PERSON] сільська рада та [PERSON] РДА до пред'явлення позову про визнання права на спадщину не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved