Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер [INFO] р. Бердичівська міська рада Житомирської області проти позову заперечила, посилаючись на те, що [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстрував, а відтак не набув цього права, право власності на цю квартиру зареєстровано за [PERSON], [PERSON] не подала доказів, чому саме вона, а не інші спадкоємці, якщо вони є, має отримати у власність зазначену квартиру. Судом з'ясовано, що [INFO] р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.10.2013 р. (а. с. 7). [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що випливає зі змісту виданого повторно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.06.2013 р., Витягу від 20.06.2013 р. з Державного реєстру актів Цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, а також встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.09.2013 р. у справі № 274/3780/13-ц, яке 08.10.2014 р. набрало законної сили (а. с. 8, 9, 10 - 11). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.09.2013 р. у справі № 274/3780/13-ц, яке 08.10.2014 р. набрало законної сили, [PERSON] було встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], - один місяць після набрання рішенням законної сили (а. с. 10 - 11). 28.10.2013 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті брата - [PERSON] (а. с. 37). Як вбачається з листа № 305/01-16 від 13.10.2014 р. приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] та доданих до нього документів, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після [PERSON] (а. с. 33 - 37). Враховуючи вказані обставини та зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268 - 1270, 1272 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] (першої черги за законом), який прийняв спадщину. 09.12.2013 р. представник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], на квартиру [ADDRESS] (а. с. 35), проте постановою № 309/02-31 від 09.12.2013 р. цього нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за [PERSON] (а. с. 13). Як випливає зі змісту довідки № 466 від 18.08.2014 р. та листа № 830 від 02.10.2014 р. Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, станом на 31.12.2012 р. право власності квартиру [ADDRESS] не зареєстровано за [PERSON], а зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.03.1996 р. (а. с. 14, 25). Разом з тим, станом на 26.09.2014 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] не зареєстрована, що підтверджується інформаційною довідко з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 26.09.2014 р. та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.09.2014 р. (а. с. 26, 27). Між тим, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 25.10.1996 р., [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] Ця квартира належить продавцю на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.1996 р. (а. с. 15). Згідно рішення Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 12.12.2013 р. № 510 та рішення Бердичівської міської ради Житомирської області від 24.01.2014 р. № 975 вул. Свердлова у м. Бердичеві Житомирської області була перейменована на вул. Вінницьку. Таким чином, зважаючи на норми Цивільного кодексу Української РСР та Закону України "Про власність", які були чинними на момент укладення договору купівлі-продажу квартири від 25.10.1996 р., [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] тобто набув її у власність. Станом на 25.10.1996 р. ні вказані законодавчі акти, ні інші законодавчі акти України не передбачали обов'язкової реєстрації права власності на нерухоме майно. Частиною четвертою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] визнається дійсним. Однак, як вказувалось вище, у зв'язку з відсутністю реєстрації цього права [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов'язки [PERSON] щодо, зокрема, квартири), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на квартиру. Частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину, набула право власності на майно спадкодавця ([PERSON]) - квартиру [ADDRESS] Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved