Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний заклад без його згоди. Посилається на те, що в [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих та суттєву шкоду його здоров»ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. На даний час психічний стан хворого погіршився, згоду [PERSON] на госпіталізацію отримати неможливо, у звязку із своїм психічним станом, а тому просить суд винести рішення про його примусову госпіталізацію у психіатричному закладі. Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні, висловив думку, що слід відмовити у задоволенні заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний заклад без його згоди оскільки на даний час передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] немає. Допитана у судовому засіданні законний представник [PERSON] мати [PERSON] пояснила, що вважає за доцільне помістити її сина для лікування у психіатричний заклад. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] заперечила відносно задоволення заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний заклад без його згоди оскільки на даний час передбачених законом підстав для примусової госпіталізації [PERSON] немає, думку якої підтримав [PERSON] - особа, відносно якої ставиться питання про примусову госпіталізацію. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON], [INFO], житель [INFO], був госпіталізований в ТОККПНЛ 08 грудня 2017 року о 20.10 год. у супроводі матері та працівників поліції, де був оглянутий черговим лікарем-психіатром ТОККПНЛ [PERSON], яка після огляду підтвердила висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар [PERSON] були відомості від матері та працівників поліції. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, яка прийшла до висновку, що обстеження та лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару. Із анамнестичних відомостей встановлено, що зміни в психічному стані спостерігаються протягом останніх років - став надміру активним, прискореним, діяльним, багатослівним; в той же час його діяльність, спосіб життя носить асоціальний характер, не працює, займається крадіжками із магазинів, супермаркетів, вживає алкогольні напої. В 2012 році в стані алкогольного сп'яніння вчинив підпал гаража у свого родича в Кременецькому районі; тоді ж знову в стані алкогольного сп'яніння впав з висоти 2-го поверху в барі "777", при цьому отримав перелом ноги. Перебуваючи на лікуванні в травматологічному відділенні втік із стаціонару. В психічному стані мали місце психотичні порушення на фоні депресивного епізоду (ідеї меншовартості, самозвинувачення). Пацієнт проходив стаціонару судово-психіатричну експертизу в Скаржницях Хмельницької області, після чого до нього було застосовано примусові заходи медичного характеру, лікувався в [PERSON] З того часу неодноразово лікувався в умовах ТОККПНЛ. Останній раз з 28.10.17р. по 01.11.17р., згідно рішення суду від 06.11.17р. №607/13400/17, в примусовій госпіталізації у психіатричний заклад, без його згоди було відмовлено. Являється інвалідом II групи. Зі слів пацієнта та працівників поліції близько 1,5 місяці тому, відрубав ножем фаланги двох пальців рідній тітці, бо вона не хотіла дати йому грошей. Поступає повторно у зв'язку з тим, що не спить вночі, конфліктує з оточуючими та рідними, погрожує розправою, чіпляється до перехожих. На момент огляду, пацієнт в свідомості. Орієнтований достатньо. Пацієнт розгальмований, фамільярний, не реагує на зауваження, перебиває лікаря, у висловлюваннях постійно нецензурна лайка, погрожує матері, що вона в нього «здохне», як він повернеться додому. Схильний до базікання, «мама напилася, викликала поліцію, бо я віддав 2 вазони з фіалками, я злодій, краду все, що попід руки попадається, мати каже, що я дурак, якщо мені призначать примусову госпіталізацію, то я впаду в туалеті і зламаю ногу». Критика відсутня. Галюцинаторні розлади поведінкою не визначаються. Емоційно лабільний, ставить свої умови щодо госпіталізації. Мислення прискорене, не завжди послідовне. Настрій підвищений. Комісія приходить до висновку, що згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" пацієнт [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих та оточуючих та суттєву шкоду його здоров»ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. У відповідності до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Водночас, за ч.ч. 1-4 ст.16 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. На підставі наведеного, суд вважає, що у даному випадку на момент судового розгляду слід відмовити у задоволенні заяви представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікаря-психіатра [PERSON], оскільки не встановлено доведеності необхідності госпіталізації [PERSON] без його згоди до психіатричного закладу. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed