Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], яку у подальшому уточнила та просила суд: визначити, що частка померлої 02.04.2014 року [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 6310138500:04:013:0007, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 44, становила 1/2; визнати за [PERSON] право власності на вищевказану частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 02 квітня 2014\~\~року\~\~померла\~\~її\~\~мати [PERSON], яка за життя склала заповіт і все належне їй майно заповіла позивачу. На день смерті матері залишилось спадкове майно, що складається з: 1/2 частини житлового будинку № 44 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться в місті Харкові, по вулиці Краснодарській та частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за вказаною вище адресою, площею 0,1000 га, кадастровий номер - 6310138800:05:039:0012, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач наголосила, що постановою Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 05.03.2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері на 1/2 частину земельної ділянки, оскільки спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісні власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і частка померлої [PERSON] за її життя не визначена, що перешкоджає отриманню свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса та потребує судового визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали заяву, у якій визнали позов повністю, просили слухати справу у їх відсутності. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. 02 квітня 2014 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 436735 на\~а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: 1/2 частини житлового будинку № 44 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться в місті Харкові по вулиці Краснодарській та частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за вказаною вище адресою, площею 0,1000 га, кадастровий номер -6310138800:05:039:0012, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все належне їй майно, вона заповіла дочці [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА № 484966 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/4 часток житлового будинку № 44 з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Харкові по вулиці Краснодарській. (а.с. 20). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 625373 від 18.04.2006 року земельна ділянка, площею 0,1000 га, розташована у м. Харкові по вулиці Краснодарській, 44, кадастровий номер 6310138500:04:013:0007, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та померлій 02.04.2014 року [PERSON] (а.с. 21). 24 лютого 2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку № 44 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться в місті Харкові по вулиці Краснодарській, та зареєструвала право приватної власності на них. (а.с. 12, 13). Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 05 березня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1000 га, розташовану у м. Харкові по вулиці Краснодарській, 44, кадастровий номер 6310138500:04:013:0007, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, після смерті матері заявника - [PERSON], померлої 02.04.2014 року, оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON] не було укладено договору про поділ нерухомого майна (земельної ділянки), що є у спільній власності. (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Згідно ч. 1\~ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю. З урахуванням положень п. "в" ч. 2\~ст. 89 Земельного кодексу України\~земельна ділянка надається співвласникам житлового будинку (навіть якщо будинок належить їм на праві спільної часткової власності) у спільну сумісну власність. Згідно\~ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі\~ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно\~ст. 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності - є спадкування. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об'єктом відносин спадкування виступають права та обов'язки спадкодавця у їх сукупності, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до\~статті 1225 ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч. 4\~ст. 120 ЗК України\~при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Пункт 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"\~передбачає, що при визначенні частки спільної земельної ділянки, право на користування якою мають особи, слід виходити з розміру їх часток у будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної сумісної власності. Оскільки відповідачі позов визнали, і сторони дійшли згоди щодо визначення часток у спільному майні, тому суд задовольняє позов і визначає за померлою 02 квітня 2014 року [PERSON] 1/2 частку у майні, яке складається з земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої у м. Харкові по вулиці Краснодарській, 44, кадастровий номер 6310138500:04:013:0007 та визнає право власності в порядку спадкування за заповітом на цю частину земельної ділянки за [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved