Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення порядку користування жилим приміщенням, стягнення частини нарахованих та спожитих житлово-комунальних послуг. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги збільшила, збільшені підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що позивач [PERSON] 13.12.2005 року отримав ордер №00543 на право зайняття службового жилого приміщення - квартиру [ADDRESS] , виданий на підставі розпорядження Солом`янської районної державної адміністрації від 9.12.2005 року №1693, на родину з шести осіб: позивача [PERSON] , його дружину [PERSON] , сина - [PERSON] , сина - [PERSON] , сина від попереднього шлюбу - [PERSON] , матір - [PERSON] . 3.06.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного шлюбу вказане подружжя має трьох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , син позивача від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище „ [PERSON] " на „ [PERSON] ", повнолітній син [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] . Повнолітній син [PERSON] з травня 2016 року не проживає в спірній квартирі і знятий з реєстрації. Позивач з листопада 2017 року не проживає в зазначеній квартирі та не користується житлово-комунальними послугами, оскільки у нього з колишньою дружиною були напружені відносини і спільне проживання було неможливим. Між ними та сином [PERSON] постійно виникали сварки та конфлікти з застосуванням фізичної сили. Позивач, не проживаючи з листопада 2017 року в спірній квартирі, продовжує сплачувати вартість спожитих житлово-комунальних послуг, так як за деякий час утворилась значна заборгованість. За таких обставин просить змінити договір найму зазначеного жилого приміщення, виділивши у користування позивача окрему кімнату жилою площею 17,1 м2, яка є найменшою від усіх житлових кімнат квартири, а відповідачам - інші три окремі кімнати жилою площею 19,1 м2, 20,9 м2 та 24,4 м2, а також стягнути з відповідачів на користь позивача за період з листопада 2017 року по 1.02.2021 року з урахуванням індексу інфляції та 3%-річних вартість спожитих ними житлово-комунальних послуг: з [PERSON] - 32 609 грн. 22 коп., з [PERSON] - 25 046 грн. 27 коп., з [PERSON] - 25 046 грн. 27 коп., а також 20 000 грн. витрат позивача на правничу допомогу. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав, пояснивши, що відповідачі дійсно зареєстровані та проживають в спільній квартирі, а позивач проживає окремо від родини. Виділення позивачу кімнати жилою площею 17,1 м2 в окреме користування порушить житлові права всіх інших зареєстрованих мешканців квартири, оскільки згідно загальної житлової площі та всіх зареєстрованих осіб на кожного припадає по 16,3 м2, а дана вимога перевищує встановлені норми кожного мешканця. Щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг, то відповідач [PERSON] не заперечує. Але позивач ніколи не звертався до неї про їх сплату і не повідомляв про будь-яку заборгованість. Вказані проплати він здійснював сам особисто, тому ні заборгованість, ні інфляційні втрати та 3%-річних не підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надавши суду пояснення аналогічні змісту свого відзиву на позов (а.с.102-108), а також поясненням представника відповідача [PERSON] [PERSON] , додавши, що позивач як власник особового рахунку укладав договір найму з житловим органом і зобов`язаний виконувати його умови, а він не зобов`язував позивача і не надавав своєї письмової згоди від його імені укладати будь-які договори, що стосуються його інтересів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином, направивши йому SMS-повідомлення на його мобільний телефон, яке він отримав 1.02.2021 року о 18-38 годин (а.с.65), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. 3-тя особа ОСББ „Бажана 12" в особі свого представника в судове засідання також не з`явилось, про розгляд справи було повідомлено судом належним чином (а.с.56), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у відсутність його представника не зверталось. 3-тя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України в особі свого представника в судове засідання також не з`явилось, але у направленому поясненні до суду просив розглянути справу у відсутність представника підприємства, а в частині позову про встановлення порядку користування жилим приміщенням - відмовити, в частині стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - прийняти рішення згідно норм чинного законодавства (а.с.110-115). Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачає ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Згідно ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] 13.12.2005 року отримав ордер №00543 на право зайняття службового жилого приміщення - квартиру [ADDRESS] , виданий на підставі розпорядження Солом`янської районної державної адміністрації від 9.12.2005 року №1693, на родину з шести осіб: позивача [PERSON] , його дружину [PERSON] , сина - [PERSON] , сина - [PERSON] , сина від попереднього шлюбу - [PERSON] , матір - [PERSON] (а.с.11). 3.06.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.9). Від спільного шлюбу вказане подружжя має трьох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] та неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спірна квартира є чотирьохкімнатною, ізольованою, неприватизованою, загальною площею 127,9 м2, жилою площею 81,5 м2, розташованою на 15 поверсі 20-типоверхового будинку. Спірна квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат жилою площею 24,4 м2, 20,9 м2, 19,1 м2 та 17,1 м2, про що свідчить ксерокопія технічного паспорту квартири (а.с.12-14; 116-120). На даний час в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , син позивача від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище „ [PERSON] " на „ [PERSON] ", повнолітній син [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] . Повнолітній син [PERSON] з травня 2016 року не проживає в спірній квартирі і знятий з реєстрації (а.с.10). Як наголошує ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. На час розгляду справи договір найму даного жилого приміщення з житловим органом уклав власник особового рахунку [PERSON] , який діє і є не розірваним. Згідно ст.103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом. У відповідності до ст.104 ЖК України член сім`ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім`ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Позивач [PERSON] з листопада 2017 року не проживає в спірній квартирі та не користується житлово-комунальними послугами, оскільки у нього з колишньою дружиною були напружені відносини і спільне проживання було неможливим. Між ними та сином [PERSON] постійно виникали сварки та конфлікти з застосуванням фізичної сили, що підтверджується актом службового розслідування від 30.07.2018 року (а.с.22). Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що виходячи із загальної жилої площі квартири, яка складає 81,5 м2, як зазначає технічний паспорт квартири, на одного зареєстрованого в квартирі, включаючи і позивача, припадає по 16,3 м2 кожному (81,5 м2 : 5), тому виділення у користування в спірній квартирі згідно вимог позову позивачу окремої кімнати жилою площею 17,1 м2, хоч і порушує житлові права інших чотирьох зареєстрованих мешканців квартири - відповідачів по справі з неповнолітньою дитиною, однак є мінімально не значним, оскільки від виділеної кімнати 17,1 м2 позивачу та необхідного розміру житла 16,3 м2 на кожного із зареєстрованих, різниця складає 0,8 м2 і є незначною, крім того позивач просить виділити йому найменшу кімнату серед інших, а рівнозначної кімнати чи меншої за площею в 16,3 м2 в даній квартирі не існує. За вказаних обставин на 4 зареєстрованих осіб, відповідачів по справі з неповнолітньою дитиною залишаються 3 інші окремі житлові кімнати жилою площею 24,4 м2, 20,9 м2 та 19,1 м2, що сумарно складає 64,4 м2, тобто на кожного із них припадає по 16,1 м2 (64,4 : 4) жилої площі, що у незначному розмірі зменшить їх житлові права з 16,3 м2 на 16,1 м2. Таким чином, позов у вказаній частині підлягає задоволенню. Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Як наголошує ч.1-3, ст.66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. За правилами ч.1, ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до ч.1, ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно наданих документів, зареєстровані мешканці квартири [ADDRESS] , проживаючи в ній і користуючись житлово-комунальними послугами, не сплачували їх вартості, в результаті чого утворилась значна заборгованість за період з 1.09.2015 року по 31.07.2020 року (а.с.15-21), яку було оплачено позивачем по справі (а.с.25-36). В ході розгляду справи позивач [PERSON] сплатив вказані вище платежі і за період з 1.08.2020 року по 1.02.2021 року (а.с.85-86). Дані правовідносини між сторонами по справі повинні регулюватись Цивільним Кодексом України та Законом України „Про житлово-комунальні послуги", оскільки вони виникли та діють між суб`єктами цивільних правовідносин з приводу витрат на оплату житлово-комунальних послуг між співвласниками квартири. За правилами п.1; 3, ч.1, ст.1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Як зазначає п.5, ч.3, ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частина 1, ст.32 цього ж Закону України вказує, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. За таких обставин позивач [PERSON] просить стягнути з відповідачів на його користь зазначені платежі, сплачені ним, за період з листопада 2017 року по 1.02.2021 року в межах строку позовної давності, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги з урахуванням пільги, яку має позивач, за період з листопада 2017 року по 1.02.2021 року з урахуванням індексу інфляції та 3%-річних: з [PERSON] - 32 609 грн. 22 коп.; [PERSON] - 25 046 грн. 27 коп.; з [PERSON] - 25 046 грн. 27 коп. Згідно ст.137 ЦПК України при задоволенні позову з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного підлягає стягненню 20 000 грн. витрат на правничу допомогу, яка підтверджена документально (а.с.42-46), враховуючи обсяг та складність здійсненого адвокатом Даниленко Т.І. (складення позову та заяви про збільшення позову і розрахунків в ньому, відповіді на відзив, участь у судовому засіданні). За змістом ст.133; 141 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути з кожного 908 грн. судового збору, 302 грн. 67 коп. судового збору, а всього 1 210 грн. 67 коп., від якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Outcome: approved