Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

28 грудня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ Приватбанк) звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції (далі ВДВС), третя особа без самостійних вимог товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробниче підприємство «Будуком» (далі- ТОВ "БВП «Будуком» про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11 грудня 2007 року між між ПАТ КБ Приватбанк та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №07-1061 про надання кредиту у сумі 1 500 000,00 грн. Додатковою угодою б/н від 08 грудня 2010 року від 08 грудня 2010 року до кредитного договору №07-1061 від 11 грудня 2007 року було зменшено суму кредиту до розміру 1 150 000,00 грн. В забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором позивач та ТОВ "БВП «Будуком» 11 грудня 2007 року уклали договір іпотеки нерухомого майна (договір №1): цеглова будівля АБК-за планом «А-2», загальною площею 239,9 кв.м; виробнича майстерня за планом «Б» металева; гараж за планом «В» шл.бл.; млинний комплекс за планом «Г» шл.бл. загальною площею 124,6 кв.м.; огородження за планом «1-2» металеве; замощення за планом за №1 асфальтоване. За планом обєкти складають цілу ідеальну частину, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Дружківка, вул. Енгельса Ф, буд. №8, та належить ТОВ "БВП «Будуком» на праві власності, що підтверджено свідоцтвом про право власності від 27 грудня 1999 року. 11 грудня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ ЦБВП «Будуком» уклали договір іпотеки № 9367 (договір №2). 08 лютого 2010 року між цими сторонами укладено договір про внесення змін до договору іпотеки № 9367 від 11 грудня 2007 р"оку. Згідно з цим договором ТОВ "БВП «Будуком» надав в іпотеку належне йому майно, а саме: частина адміністративного будинку, зазначена літерою «Э-2», загальною площею 872,75 кв.м.; частина адміністративного будинку, зазначена літерою «Э-2», загальною площею 382,65 кв.м., що вмісті складають цілу ідеальну частку та знаходяться за адресою: Донецька область, м.Дружківка, вул. Енгельса Ф., буд. 2А та на праві власності належить ТОВ "БВП "Будуком", що підтверджено договором купівлі-продажу частки адміністративної будівлі в м.Дружківка від 02 жовтня 1998 року. 11 грудня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» і ТОВ "БВП «Будуком» уклали договір іпотеки №9369 (договір №3). 08 лютого 2010 року винесено договір про внесення змін до договору іпотеки №9369. Згідно з договором іпотеки ТОВ "БВП «Будуком» надав в іпотеку належне йому майно, а саме: майстерня, за планом «А-1» шл.бл. загальною площею 1243,7 кв.м; майстерня, за планом «Б-1» шл.бл. загальною площею 299,10 кв.м.; склад, за планом «В» цегла; що вмісті складають цілу ідеальну частину, та знаходиться за адресою: Донецька область, м.Дружківка, вул.Енгельса, Ф., буд.8, та належить ТОВ "БВП «Будуком» на праві власності, що підветрджено договором купівлі-продажу б/н від 09 жовтня 2000 року. 20 січня 2011 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ "БВП «Будуком» на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника 30818050 від 20 січня 2012 року, реєстраційний номер обтяження 12086783. Позивач вважає, що на підставі ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» ВДВС не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майна на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями. Позивач просить звільнити з-під арешту, накладеного 20 січня 2012 року на підставі постанови головного державного виконавя на майно ТОВ "БВП «Будуком», а саме: цеглова будівля АБК за планом «А-2», загальною площею 239,9 кв.м.; виробнича майстерня за планом «Б» металева: гараж за планом «В» шл. Бл.; млиний комплекс за планом «г» шл. Бл., загальною площею 124,6 кв.м; огородження за планом «1-2» металеве, замощення за планом за №1 асфальтоване. Частина адміністративного будинку, зазначена літерою «Э-2», загальною площею 872,75 кв.м.; частина адміністративного будинку, зазначена літерою «Э-2», загальною площею 382,65 кв.м.; майстерня, за планом «А-1» шл.бл. загальною площею 1243,7кв.м.; майстерня , за планом «Б-1» шл. бл. загальною площею 229,10 кв.м.; склад, за планом «В» цегла. У судове засіданні представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позові наполягає. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, з позовом згодний. Представник третьї особи без самостійних вимог ТОВ "БВП «Будуком» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. 11 грудня 2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробниче підприємство «Будуком» був укладений кредитний договір № 07-1061 про надання останньому кредиту у сумі 1500 000,00 грн. (а.с.10-13). 08 лютого 2010 року між ПАТ КБ Приватбанк та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробниче підприємство «Будуком» була укладена додаткова угода до кредитного договору №07-1061 від 11 грудня 2007 року. Внесено зміни до пункту А1 поновлювана кредитна лінія. А2 ліміт дійсного кредитного договору зменшено до 1 150 000,00 грн. (а.с.14-18). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 07-1061 від 11 грудня 2007 року позивач та ТОВ "БВП «Будуком» 11 грудня 2007 року уклали договір іпотеки: комплекс, який розташований за адресою: м.Дружківка, вул. Енгельса Ф., буд. № 8, загальною площею 1542,8 кв.м., у складі: майстерня цегл., яка зазначена за планом літерою «А-1», загальною площею 1243,7 кв.м., майстерня шл., яка зазначена за планом літерою «Б-1», загальною площею 299,1 кв.м., склад цегл., який зазначений за планом літерою «В», що вмісті складає ідеальну частку (а.с.9-22). Предмет іпотеки належить останньому на підставі договору купівлі-продажу б/н від 09 жовтня 2000 року (а.с. 19). 08 лютого 2010 року позивач та ТОВ "БВП «Будуком» уклали договір про внесення змін до договору іпотеки б/н від 11 грудня 2007 року. За цим договором заставою забезпечується виконання зобовязань ТОВ "БВП «Будуком», що випливають з кредитного договору №07-1061 від 11 грудня 2007 року (а.с.23). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 07-1061 від 11 грудня 2007 року позивач та ТОВ "БВП «Будуком» 11 грудня 2007 року уклали договір іпотеки: комплекс, який розташований за адресою: м.Дружківка, вул. Енгельса Ф., буд. № 2а, загальною площею 1255,4 кв.м., у складі: частина адміністративного будинку, яка зазначена за планом літерою Э-2, загальною площею 872,75 кв.м., частина адміністративного будинку, яка зазначена за планом літерою Э-2, загальною площею 382,65 кв.м., що вмісті складає цлу ідеальну частку (а.с.24-27). Предмет іпотеки належить останньому на підставі договору купівлі-продажу б/н від 14 травня 1999 року (а.с. 24). 08 лютого 2010 року позивач та ТОВ "БВП «Будуком» уклали договір про внесення змін до договору іпотеки б/н від 11 грудня 2007 року. За цим договором заставою забезпечується виконання зобовязань ТОВ БВП «Будуком», що випливають з кредитного договору №07-1061 від 11 грудня 2007 року (а.с.28). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 07-1061 від 11 грудня 2007 року позивач та ТОВ "БВП «Будуком» 11 грудня 2007 року уклали договір іпотеки: будівля АБК, виробничі майстерні, гараж, млинний комплекс, які розташовані за адресою: м.Дружківка, вул. Енгельса Ф, буд. 8, загальною площею 364,5 кв.м., у складі: будівля АБК, яка зазначена за планом літерою А-2, загальною площею 239,9 кв.м. цеглова, виробнича майстерня, яка зазначена за планом літерою Б металева, гараж, який зазначений за планом літерою В, шл.бл., млинний комплекс, який зазначений за планом літерою Г шл.бл., загальною площею 124,6кв.м., огородження, яке за планом за №1-2 металеве, замащення, яке зазначено за планом за №1 асфальтоване, що вмісті складає цілу ідеальну частку (а.с.29-32). Предмет іпотеки належить останньому на підставі свідоцтва про право власності від 27 грудня 1999 року (а.с. 29). 08 лютого 2010 року позивач та ТОВ "БВП «Будуком» уклали договір про внесення змін до договору іпотеки б/н від 11 грудня 2007 року. За цим договором заставою забезпечується виконання зобовязань ТОВ "БВП «Будуком», що випливають з кредитного договору №07-1061 від 11 грудня 2007 року (а.с.33). 03 червня 2011 року на підставі повідомлення ПАТ КБ Приватбанк про реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі іпотек було зареєстровано обтяження на будівлю АБК, виробничи майстерні, гараж, млинний комплекс, будівля АПК, яка зазначена за планом літерою А-2, загальною площею 242,1 кв.м., цеглова, виробнича майстерня, яка зазначена планом літерою Б, металева, гараж, який зазначений за планом літерою В шл.бл., млинний комплекс, який зазначений за планом літерою Г, шл.бл., загальною площею 126,6 кв.м., огородження, яке зазначено за планом за №1-2 металеве, замощення, яке зазначено за планом за №1 асфальтоване, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса Ф, буд. 8, який належить ТОВ «БВП «Будуком»», реєстраційний номер обтяження 11251922 (а.с.40-41). 03 червня 2011 року на підставі повідомлення ПАТ КБ Приватбанк про реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі іпотек було зареєстровано обтяження на комплекс, будівлі майстерні цеглової, яка зазначена за планом літерою «А-1», загальною площею 1393,2 кв.м., будівлі майстерні шлакоблочної , яка зазначена за планом літерою «Б-1», загальною площею 299,1 кв.м., будівлі складу цеглової, яка зазначена за планом літерою «В-1», які розташовані за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса Ф, буд. 8, який належить ТОВ «БВП «Будуком»», реєстраційний номер обтяження 11252221 (а.с.40). 24 січня 2012 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ТОВ "БВП «Будуком» та заборони на його відчудження на підставі постанови головного державного виконавця ВДВС про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника 30818050 від 20 січня 2012 року, реєстраційний номер обтяження 12086783 (а.с.41). Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Положеннями статті 16 Закону України "Про заставу" передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Суд встановив, що обтяження іпотекою майна ТОВ БВП «Будуком» було зареєстроване раніше, ніж обтяження цього майна на підставі постанови старшого державного виконавця. Право застави (іпотеки) у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло з 11 грудня 2007 року, разом з тим арешт на спірне майно був накладений пізніше 20 січня 2012 року. За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження"). Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (частина восьма статті 54 Закону України "Про виконавче провадження"). При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку", за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п'ята статті 3 Закону України "Про іпотеку"). За змістом частини шостої статті 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Аналогічні висновки містяться в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року та від 19 червня 2013 року, ухвалі колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 11 вересня 2013 року та постанові колегії суддів Вищого господарського суду України від 1 квітня 2013 року. Подібна правова позиція висловлена Верховним судом України в Постанові від 09.04.2014р. по справі №6-13цс14, яка в силу ч.2 статті 214, ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосуванні при розгляді подібних справ всіма судами України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Проте з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем були не дотримані наведені вимоги закону і проводилося звернення стягнення (накладення арешту) на предмет іпотеки в порядку примусового виконання за виконавчим документом для задоволення вимог стягувача, який не є іпотекодержателем, та у порушення передбаченого частиною восьмою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" і частиною шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритету права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Статтею 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом (ч. 1). Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі настання однієї з таких обставин, зокрема: 1) якщо інша ніж обтяжувач особа набула права стягнення на предмет обтяження (пункт 1 частини 3 ст. 23). Таким чином, аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що заставодержатель, чиє право або вимога стосовно предмета застави зареєстровані у встановленому порядку має, по-перше, пріоритет над вимогами інших стягувачів, які не є заставодержателями, по-друге, в силу закону набуває права реалізувати своє переважне право (вимогу) у разі, якщо інша ніж обтяжувач особа, яка не є заставодержателем, набула права стягнення на предмет обтяження. Згідно з частиною 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. При цьому частиною 3 цієї статті визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. За умовами пункту А.2 кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» надає кредит у розмірі 1500 000,00 грн. Саме ці грошові зобов'язання та їх своєчасне виконання, разом із сплатою відсотків, пені, винагород та інших, передбачених договором платежів, забезпечені за договором іпотеки.08 лютого 2010 року укладено між сторонами додаткову угоду до кредитного договору від 11 грудня 2007 року №07-1061. До пункту А2 внесено зміну: «ліміт кредитного договору складає 1 150 000,00 грн. (а.с14). При цьому пунктом 12 договору іпотеки №1 визначено, що вартість предмета іпотеки складає 250 000,00 грн. (а.с.19 зворот. бік). При цьому пунктом 12 договору іпотеки №2 визначено, що вартість предмета іпотеки складає 460 000,00 грн. (а.с.24 зворот. бік). При цьому пунктом 12 договору іпотеки №3 визначено, що вартість предмета іпотеки складає 120 000,00 грн. (а.с.29 зворот. бік). Таким чином, вартість предмета застави не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, що також є обставиною, яка в силу ч. 3 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» унеможливлює звернення стягнення на заставлене майно. Крім того, частиною 4 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно, тому накладення арешту на предмет обтяження є перепоною для реалізації банком предмета іпотеки, що є порушенням майнових прав і інтересів банку. Обставин, які передбачені ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено. За таких обставин справи позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є законними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved