Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу у розмірі 400,00 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 11.03.2016 року складає 10592,00 грн., в якому вказав, що у вересні 2015 року він передав відповідачці грошові кошти у сумі 400,00 доларів США, як аванс, в рахунок майбутньої угоди купівлі-продажу кіоску № 687 і кіоску типу "Купава", що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Мурманська/Ладозька, буд. 5/16, яка є власником цих кіосків, що підтверджується договором поставки № 01/022 від 02.06.2010 року. Про отримання вказаного авансу [PERSON] написала розписку. За попередньою домовленістю договір купівлі-продажу кіосків мав бути укладеним, після підготування відповідачкою усіх необхідних для цього документів, але не пізніше 31.12.2015 року. 31.12.2015 року минув строк попередньої домовленості. Угода купівлі-продажу кіоску № 687 і кіоску типу "Купава", що розташовані за адресою : м.Запоріжжя, вул. Мурманська/Ладозька, буд. 5/16 між сторонами не відбулася з вини відповідачки, яка не підготувала необхідні документи для їх продажу. Після встановленого сторонами строку у позивача відпала необхідність у придбанні вказаного майна і він 20.01.2016 року звернувся до відповідачки у письмовій формі з вимогою повернути сплачений аванс, надіславши листа поштою. Повернути отриману суму авансу відповідачка не бажає, поштове відправлення з вимогою позивача про повернення авансу у розмірі 400,00 доларів США повернулось без вручення з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Передані відповідачці грошові кошти були сумою сплаченою позивачем в рахунок належних платежів за купівлю майна. У зв'язку з тим, що в порушенні домовленості винна відповідачка, відповідно до вимог ст. 570 ЦК України, просить стягнути з неї суму авансу у розмірі 400,00 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 11.03.2016 року складає 10592,00 грн., а також витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце його проведення повідомлялась згідно ч.9\~ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без її участі не заявляла, заперечень проти позову не надавала. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідачки про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Згідно\~із положенням\~статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням\~поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.\~Отже, згідно із вимогами\~ЦПК України\~суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди позивача, суд\~\~\~\~ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2\~ст.197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи\~\~докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~статті 10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 11 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Так, у вересні 2015 року з метою придбання кіоску № 687 і кіоску типу "Купава", що розташовані за адресою : м.Запоріжжя, вул. Мурманська/Ладозька, буд. 5/16, які належать відповідачці на праві приватної власності на підставі договору поставки № 01/02 від 02/06.2010р., та в рахунок цієї угоди, позивач [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 400,00 доларів США, що підтверджено розпискою відповідачки. Вказані грошові кошти передавалися позивачем як аванс в рахунок придбання майна. Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Сторони не укладали письмову угоду про забезпечення зобов`язання. З розписки вбачається, що грошові кошти в сумі 400,00 доларів США передавалися в рахунок майбутньої угоди купівлі-продажу кіосків. Угода купівлі-продажу кіоску № 687 і кіоску типу "Купава", що розташовані за адресою : м.Запоріжжя, вул. Мурманська/Ладозька, буд. 5/16 між сторонами не відбулася. Грошові кошти у розмірі 400,00 доларів США, отримані в рахунок цієї угоди, позивачу не повернуті. Поштове відправлення з вимогою позивача про повернення авансу у розмірі 400,00 доларів США повернулось без вручення з відміткою "за закінченням терміну зберігання". На теперішній час, торгові кіоски, розташований за адресою : м.Запоріжжя вул. Мурманська/Ладозька, буд. 5/16 знаходяться у користування третьої особи [PERSON] для продажу товарів народного споживання, що підтверджується договором позички від 01.01.2016р. , укладеним між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 1, 10 договору, відповідачка безоплатно передала [PERSON] вказані кіоски у користування строком на 3 роки. Таким чином, відповідачка не має наміру продати вказані кіоски та повернути суму авансу позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Але внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку наявності зобов`язання, тобто укладеного договору між сторонами, яким визначається предмет та умови. Однак договір між сторонами укладений не був у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати передані позивачкою грошові кошти відповідачці, завдатком. Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, аванс не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу та виконує функцію попередньої оплати. Суттєва відмінність авансу від завдатку в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання, не залежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, а той хто отримав аванс повинен його повернути. Відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберігла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч.1 ст.1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оскільки підстави для одержання вказаної суми відповідачкою від позивача відпали у зв`язку з невиконанням попередньої домовленості, то вказані грошові кошти безпідставно набуті [PERSON] підлягають поверненню, як виконане однієї зі сторін у зобов'язанні, відповідно до вимог ст.1212 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 11.03.2016р. курс долара США до української гривні становив 26,48 гривень за 1 долар США. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню грошова сума у розмірі 400,00 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на 11.03.2016 року складає 10592,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають також відшкодуванню позивачу витрати, понесених ним по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн., що підтверджено квитанцією. На підставі викладеного та

Outcome: approved