Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обгрунтовує тим, що 30.11.2016 р. [PERSON] подала до ТОВ "ФК "ЦФР" Заяву №9271511832 на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР", підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК"ЦФР" та Відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ "ФК "ЦФР". 30.07.2018 між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВ ВИМОГИ № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та ТОВ "ФК "ЦФР" - Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги №20180730 від 30.07.2018, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 59863,08 грн., з яких: 29748,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5290,84 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14967,19 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 9856,49 грн. - сума заборгованості за пенею. Тому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 9271511832 від 30.11.2016 р. у розмірі 59863,08 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 21.03.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву з проханням розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду справи у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Судом встановлено наступні обставини. 30.11.2016 р. [PERSON] подала до ТОВ "ФК "ЦФР" Заяву №9271511832 на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР", підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" становлять кредитний договір між ТОВ "ФК"ЦФР" та Відповідачем, як позичальником, а також, що отримав примірник Кредитного договору та погодив отримати шляхом роздрукування з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ "ФК "ЦФР". 30.07.2018 між ТОВ "ФК "ЦФР" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено ДОГОВІР ВІДСТУПЛЕННЯ ПРАВ ВИМОГИ № 20180730, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "ФК "ЦФР" і Боржниками. Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, ТОВ "ФК "ЄАПБ" заміняє ТОВ "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ "ФК "ЄАПБ" з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "ЦФР" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Відповідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 9271511832 від 30.11.2016 р. розмір заборгованості [PERSON] становить 59863,08 грн., з яких: 29748,56 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5290,84 грн. - сума заборгованості за відсотками; 14967,19 грн. - сума заборгованості за платою за управління кредитом; 9856,49 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 18). Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи зазначені норми права та надані суду докази суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені Кредитним договором № 9271511832 від 30.11.2016 р., позивачем доведено, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 29748,56 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 5290,84 грн., заборгованість за платою за управління кредитом 14967,19 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 9856 грн. 49 коп., яка зазначена у розрахунку за Кредитним договором № 9271511832 від 30.11.2016 р. Відповідно до ст.ст. 12-13 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-1746цс16, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16. За наведених підстав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на корись позивача заборгованості за пенею у розмірі 9856,49 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 9271511832 від 30.11.2016 р. у розмірі 50006 грн. 59 коп., з яких: 29748 грн. 56 коп. - заборгованість за основною сумою боргу; 5290 грн. 84 коп. - заборгованість по відсотках; 14967 грн. 19 коп. заборгованість за платою за управління кредитом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1604 грн. 70 коп. (50006,59 грн. х 1921 грн. : 59863,08 грн.).

Outcome: partial