Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

В вересні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO], щодо неї. На обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що [PERSON] є її батьком, однак оскільки вона народилася, коли батьки перебували у фактичних шлюбних відносинах, до реєстрації шлюбу між ними, в її свідоцтві про народження в графі "батько" відомості відсутні. Дана обставина перешкоджає заявниці отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька. В ході судового розгляду представник заявниці [PERSON] заявлені вимоги підтримав за обставин, наведених у заяві, та пояснив, що в свідоцтві про народження заявниці відсутні відомості про батька, що перешкоджає оформленню спадщини після його смерті. В той же час заявниця проживала з батьком однією сім'єю в будинку, який належав бабі заявниці. Також зазначив, що спору про право немає. Представник Правдівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка належним чином оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання заявлених вимог та про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши представника заявниці, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз'яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України). Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно із ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що [PERSON], який помер [INFO] року, був батьком [PERSON], яка народилася [INFO] в с.Вихилівка Ярмолинецького району, однак у її свідоцтві про народження відсутній запис про батька. Факт батьківства підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] [NUMBER], виданим Правдівською сільською радою Ярмолинецького району Хмельницької області 19.03.2008, згідно якого він помер в с. Вихилівка Ярмолинецького району у віці 84 років (а.с. 13); свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 13.08.1956, згідно якого її матір"ю вказана [PERSON], відомості про батька відсутні (а.с. 10); свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 08.10.1965 (а.с. 10); довідкою виконкому Правдівської сільської ради Ярмолинецького району №617 від 16.08.2016 про те, що згідно даних погосподарської книги Правдівської сільської ради №3 за 1964-1966 роки в с.Вихилівка у колгоспному дворі, головою якого була [PERSON], 1896 року народження, проживали: її син - [PERSON], 1924 року народження, невістка - [PERSON], 1931 року народження, внучка - [PERSON], 1956 року народження, та внук - [PERSON], 1965 року народження (а.с. 18); заповітом [PERSON], посвідченим секретарем виконкому Правдівської сільської ради Ярмолинецького району 06.06.1995, згідно якого він заповів все своє майно сину [PERSON] та дочці [PERSON] в рівних долях кожному (а.с. 15); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017055987 від 02.09.2016, згідно якого [PERSON] після одруження з [PERSON], змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Також факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] підтверджується показаннями свідків [PERSON] (сусіда заявниці), [PERSON] (рідного дядька заявниці) та [PERSON] (брата заявниці), які пояснили, що померлий [PERSON] був батьком заявниці, протягом життя визнав її своєю донькою, в них були відносини батька і доньки, а у свідоцтві про народження заявниці [PERSON] не був записаний її батьком, тому що на той час він не був розписаний з її матір"ю; вони розписалися тільки перед народженням сина. Оскільки за життя [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON] суд вважає за необхідне встановити факт батьківства. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства щодо неї [PERSON], що передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України. На підставі ст. 53 КпШС України,

Outcome: approved