Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

02.09.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зняти арешт з майна у спосіб скасування постанови старшого державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ №32005434 від 12.03.2012 року "Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження" та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису за №13233364 від 12.11.2012 року про арешт квартири [ADDRESS] , а також просить зняти арешт з майна у спосіб скасування постанови старшого державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ №32005434 від 31.10.2013 року "Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження", якою накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21063, д.н.з. [NUMBER] . В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що згідно виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова №2-2444 від 12.03.2012 року про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500 грн., старшим державним виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ відкрито виконавче провадження №32005434. В ході даного виконавчого провадження, через заборгованість по сплаті аліментів, державним виконавцем 12.03.2012 винесено постанову про накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . 13.10.2013 винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21063, д.н.з. [NUMBER] . Згідно наданого державним виконавцем розрахунку, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2016 року становила 13030,00 грн. Вказана заборгованість була позивачем повністю погашена, у зв`язку з чим, позивач 24.07.2018 звернувся до начальника Сихівського ВДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про зняття арешту з майна, долучивши відповідні квитанції про сплату, однак відповідачем у такому було відмовлено вказавши на відсутність підстав щодо зняття арешту з майна. На даний час вказує, що у нього відсутня заборгованість по аліментах. Просить позов задовольнити. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив такий задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, а тому відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе розглядати справу заочно у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду письмові пояснення, просила задовольнити позовні вимоги, покликалася на те, що [INFO] помер її чоловік, батько позивача, вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, однак їй у цьому відмовлено у зв`язку із накладенням арешту на майно. Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до копії виконавчого листа №2-2444/2011 стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.05.2011р. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 19.07.2018 на квартиру за адресою: [ADDRESS] накладено арешт. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.10.2013 накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] , що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON] . Відповідно до копій квитанції (а.с. 10-17) вбачається, що позивач оплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини. Згідно копії свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 07.12.2006 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13124626 від 03.01.2007 вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] (батькові позивача) та членам сім`ї: [PERSON] (позивачу) та [PERSON] (третій особі). Відповідно до заяв Сосонки ( [PERSON] від 26.09.2018 та від 31.10.2018 позивач не має заборгованості по аліментах станом на 01.09.2018, претензій до нього вона не має. Як вбачається із матеріалів справи позивач звертався до відповідача із заявою про зняття арешту з майна у зв`язку із повною оплатою заборгованості, однак листом Сихівського ВДВС м. Львова від 16.08.2018 відмовлено у знятті такого. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу №2-2444 від 12.03.2012 заборгованість по аліментах відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст. 3 ЦПК України). Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( ст. 386 ЦК України). Разом з тим, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 « Про судову практику в справах про закриття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику ( речове право на чуже майно). Відповідно до п.7 ч.4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" однією із підстав зняття арешту з майна боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що по виконавчому провадженню за яким було накладено арешт боржник погасив заборгованість із сплати періодичних платежів, наявна заборона на спадкове нерухоме майно, що обмежує право власності позивача, унеможливлює розпорядження своєю власністю, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково, а саме скасувати арешт на квартиру та автомобіль, позовна вимога про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису задоволенню не підлягає, оскільки виключення такого запису відбувається на підставі рішення суду про зняття арешту з майна. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Outcome: partial