Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

20.11.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовий берег" в особі директора [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору суборенди землі, стягнення заборгованості з орендної плати за землю. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до Договору оренди землі укладеного 29.12.2016 між ТОВ "Тріада" та Лиманською міською радою, зареєстрованого ВДР виконавчого комітету Лиманської міської ради 04.01.2017 за № 18511951, товариство користується для розташування та обслуговування літніх будиночків для відпочинку та розважального центру земельною ділянкою, кадастровий номер 1413300000:07:000:2541, загальною площею 23,2 га, що розташована на території Лиманської міської ради Донецької області. 17.07.2017 ТОВ "Тріада" передало [PERSON] в суборенду частину орендованої земельної ділянки, площею 0,0764 га, кадастровий номер 1413300000:07:000:2541, про що свідчить Договір суборенди землі, укладений 17.07.2017 та зареєстрований у ВДР виконавчого комітету Лиманської міської ради за № 21468902. Пунктами 9, 11, 12 вказаного договору зазначено, що плата за суборенду вноситься відповідачем у розмірі (станом на 17.07.2017 )2583,07 грн. щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, а розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. В листопаді 2018 року ТОВ «Тріада» було придбано [PERSON] ТОВ «Тріада» було перейменовано на ТОВ «Лісовий берег», у зв`язку з чим відносно орендованої земельної ділянки з Лиманською міською радою було складено додаткову угоду до договору № 25 від 29.12.2016. Починаючи з 01.01.2019 відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за користування земельною ділянкою, та станом на 10.11.2019 заборгованість по виплаті суборенди складає 2152,50 грн., а також пеня за несвоєчасне внесення суборендної плати, інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми, а всього на загальну суму 2284,29 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить розірвати договір суборенди землі укладений між ТОВ "Тріада"(після перереєстрації ТОВ "Лісовий берег") та [PERSON] , укладений та зареєстрований 17.07.2017 ВДР виконавчого комітету Лиманської міської ради за № 21468902; стягнути з відповідача заборгованість по виплаті суборендної плати в розмірі 2152,50 грн., пеню за несвоєчасне внесення суборендної плати в розмірі 1,79 грн., інфляційні витрати в сумі 76,18 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 53,77 грн.; зобов`язати відповідача негайно передати ТОВ "Лісовий берег" земельну ділянку в стані придатному для цільових використань; судові витрати покласти на відповідача(а.с.4-9). 28.11.2019 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху(а.с.33-35), у встановлений законом строк, вказані в ухвалі недоліки були усунені(а.с.39). Ухвалою судді від 10.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду за загальними правилами позовного провадження(а.с.54). Ухвалою суду від 10.01.2020 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Лиманську міську раду Донецької області(а.с.60-61). 18.03.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду(а.с.102). Позивач, в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовий берег" - [PERSON], в судових засіданнях заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю та розірвати договір суборенди землі від 17.07.2017, укладений між ТОВ "Тріада"(після перереєстрації ТОВ "Лісовий берег") та [PERSON] внаслідок несплати орендної плати за землю за період часу з 01.01.2019 по 10.11.2019, стягнути заборгованість з суборендної плати з відповідача у розмірі 2152,50 грн., а також пеню за несвоєчасне внесення суборендної плати, інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми, зобов`язати відповідача негайно передати ТОВ "Лісовий берег" земельну ділянку в стані придатному для цільових використань, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] (а.с.97-98), в судових засіданнях позовні вимоги не визнали, зазначивши, що вимоги позивача щодо розірвання договору та стягнення орендної плати незаконні та необгрунтовані, враховуючи те, що письмового попередження про розірвання договору суборенди передбаченого п.38 відповідач не отримувала, систематичного порушення договору суборенди в частині плати за користування земельною ділянкою зазначеними в п.11 укладеного Договору не вбачається, крім того заборгованість відсутня, що підтверджується наданими платіжними квитанціями від 28.12.2019,26.02.2020, долученим до матеріалів справи. Просили суд відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Лиманська міська рада, належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просив ухвалити на розсуд суду (а.с.136-137). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За змістом ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, за загальним правилом, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, зазначає наступне. 29.12.2016 між Лиманською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада» (код ЄДРПОУ 34778067)(орендар) укладений договір оренди землі (а.с.11-13). Згідно з п.1 вказаного договору Лиманська міська рада надала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для розташування та обслуговування літніх будиночків для відпочинку та розважального центру, що знаходиться на території м. Лиман(район «Голубих озер») (а.с.11). В оренду передано земельну ділянку кадастровий номер 1413300000:07:000:2541, загальною площею 23,2000 га (п.2) строком на 49 років (п.8), орендна плата визначена в розмірі 758486,90 грн. на рік (п.9), що вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частина річної орендної плати (п.11). Згідно п. 29договору орендар має право передавати земельну ділянку в суборенду на умовах, визначених цим договором (а.с.12). Вказаний договір зареєстрований Відділом державної реєстрації Лиманської міської ради 04.01.2017 за № 18511951 (а.с.13). 17.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада» в особі директора [PERSON] (діючого на підставі Статуту, код ЄДРПОУ 34778067) та [PERSON] (суборендар) уклали Договір суборенди землі (а.с.15-17). Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.07.2017 був зареєстрований договір суборенди землі відносно спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1413300000:07:000:2541, за яким орендарем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада»», суборендар [PERSON] . Строк дії речового права до 04.01.2066(а.с.28). Згідно з п.1 вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада» надало, а [PERSON] прийняла в строкове платне користування земельну ділянку для розташування та обслуговування літніх будиночків для відпочинку та розважального центру, що знаходиться на території м. Лиман(район «Голубих озер») (а.с. 15). В суборенду передано земельну ділянку загальною площею 0,0764 га (п.2) строком до 04.01.2066 (п.8), орендна плата визначена в розмірі 2583,07 грн на рік (п.9), що вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частина річної орендної плати (п.11), розмір орендної плати переглядається один раз на рік (п.12). Сторони погодили, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п.36). Крім того розірвання договору суборенди землі в односторонньому порядку допускається у разі в тому числі за несплату суборендної плати протягом більш ніж трьох місяців(п.38). Відповідно до п.39 вказаного Договору: перехід права власності на суборендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для розірвання договору(а.с.16 зворот). Вказаний договір зареєстрований Відділом державної реєстрації виконавчого комітету Лиманської міської ради 17.07.2017 за № 21468902(а.с.17). 21.11.2018 між учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада» [PERSON](продавець) та [PERSON] (покупець), було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Виробниче об`єднання «Тріада», відповідно до якого продавець передає у власність покупця частку, яка становить 100% від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Виробниче об`єднання «Тріада» (код ЄДРПОУ 34778067)(а.с.24-26). Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада» (код ЄДРПОУ 34778067) було перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Лісовий берег» (код ЄДРПОУ 34778067), у зв`язку з чим відносно орендованої земельної ділянки з Лиманською міською радою було складено додаткову угоду до договору № 25 від 29.12.2016(а.с.14). Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2019 був зареєстрований договір оренди землі відносно спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1413300000:07:000:2541, за яким орендарем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лісовий берег», орендодавцем Лиманська об`єднана територіальна громада в особі Лиманської міської ради Донецької області. Строк дії речового права 49 років(а.с.43). У відповідності до ч. 1 ст. 124 ЗК України (в редакції, що діяла на час укладання договору) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно зі ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 8 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору) орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. Договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Суд вважає, що договір суборенди землі від 17.07.2017 відповідає вимогам закону, є діючим. Рішенням № 1 учасника ТОВ «ВО «Тріада» (код ЄДРПОУ 34778067) від 23.11.2018 відбулася зміна назви з ТОВ «Тріада» на ТОВ «Лісовий берег». Ідентифікаційний код юридичної особи залишився без змін-34778067(а.с.25). Відповідно до ч.2 ст.603 ЦК України, у разі заміни кредитора зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент одержання боржником письмового повідомлення про заміну кредитора, і строк вимоги настав до його одержання або цей строк не встановлений чи визначений моментом пред`явлення вимоги. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора, зарахування проводиться, якщо вимога виникла на підставі, що існувала на момент пред`явлення боржникові вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Тобто зміна назви з ТОВ «Тріада» на ТОВ «Лісовий берег» не є підставою для не виконання зобов`язань за договором суборенди, та відповідно до вимог ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно зі ст. ст. 32, 35 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. За правилами ст. 651 ЦК України умовою розірвання договору в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6-146цс12, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 та у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №527/570/17-ц та від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18. Вказана позиція підтримана Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27 січня 2020 року в рамках справи №469/908/15-ц, провадження №61-34891св18. Слід вказати, що систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість і навіть факт, що орендар сплачує всю суму заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди. Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, загальна заборгованість [PERSON] за весь термін дії договору суборенди землі (станом на 10.11.2019 ) складає 2152,55 грн. (а.с. 10). З виписки про рух коштів з банківського рахунку ТОВ «Лісовий берег» за період з 01.01.2019 по 04.12.2019 вбачається, що згідно отриманих відомостей суми виплачених доходів від надання в оренду земельної ділянки [PERSON] на користь ТОВ «Лісовий берег» не відображені(а.с.43-53). При цьому, суд звертає увагу на те, що після укладеного 21.11.2018 між учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада» [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Виробниче об`єднання «Тріада», код ЄДРПОУ 34778067 не змінювався. Крім того, суд враховує, що під час розгляду справи, відповідачем було здійснено проплату суборенди, відповідно до наданих квитанцій 28.12.2019, 26.02.2020(а.с.127-129), що підтверджує наявність спірної заборгованості у відповідача. Аналіз наведених обставин, в їх сукупності, свідчить про істотне порушення [PERSON] умов договору суборенди землі від 17.07.2017 в частині орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0764 га, що полягає у систематичній несплаті протягом тривалого часу, передбаченої договором. Що ж стосується заперечень відповідача, в яких вона вказує, що дострокове розірвання договору суборенди землі має здійснюватись за умови письмового попередження(п.38 Договору), суд зазначає наступне. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України вказує на те, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. В даному випадку позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на отримання орендної плати, що передбачена договором суборенди землі, тому суд встановивши, що його права порушені здійснює відповідно їх захист. За частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставами для захисту прав орендодавця на підставі вказаних норм є саме систематичність (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором. За змістом статті 610 ЦК України цивільне законодавство розрізняє наступні порушення зобов`язання: невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 40 спірного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Договір оренди, зокрема його п. 38 не містить імперативного припису, який би встановлював заборону для орендодавця про дострокове розірвання договору лише за умови письмового попередження сторони у договорі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з викладеним, позовні вимоги в частині розірвання договору суборенди землі від 17.07.2017, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Тріада»(після перереєстрації ТОВ "Лісовий берег") та [PERSON] внаслідок несплати орендної плати за землю за період часу з 01.01.2019 по 10.11.2019, підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по виплаті суборендної плати за землю, суд враховує наступне. Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Під час судового розгляду відповідачем було здійснено плату за суборенду землі, що підтверджується копією: дубліката чека № квитанції 0.0.1568788070.1 від 28.12.2019 на суму 2485,00 грн., отримувач ВО Тріада ТОВ, код отримувача 34778067, призначення платежу суборенда за участок; дубліката чека № квитанції 0.0.1631751968.1 від 26.02.2020 на суму 230,00 грн., отримувач ТОВ Лісовий берег, код отримувача 34778067, призначення платежу дорога пляж; дубліката чека № квитанції 0.0.1631723961.1 від 26.02.2020 на суму 450,00 грн., отримувач ТОВ Лісовий берег, код отримувача 34778067, призначення платежу суборенда за участок (а.с.127-129). Таким чином, враховуючи, що спірна заборгованість відповідачем фактично погашена, позивач в судовому засіданні не заперечував проти таких обставин, клопотань про витребування додаткових доказів, що підтверджують вказані обставини не заявляв, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по виплаті суборендної плати в розмірі 2152,50 грн., задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне внесення суборендної плати, інфляційні витрати та 3% річних від простроченої суми є похідними від вимог про стягнення суми заборгованості по виплаті суборендної плати, а тому задоволенню не підлягають. Статтею 430 ЦПК України визначені підстави негайного виконання судових рішень. Крім того, відповідно до п.4.ч.2 ст.16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема: відновлення становища яке існувало до порушення. Таким чином, заявлені позовні вимоги в частини зобов`язальних дій щодо негайного передання відповідачем земельної ділянки в стані придатному для цільових використань, задоволенню не підлягають, оскільки це не передбачено зазначеними нормами ЦПК та самім договором суборенди. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір, включено до складу судових витрат. Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивачем при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі ?5 763?грн.(за дві вимоги немайнового та одну вимогу майнового характеру), що підтверджено наданим позивачем платіжними дорученнями № 47 від19.11.2019(а.с.3), № 54 від 04.12.2019(а.с.41), №56 від 09.12.2019(а.с.40). Позивачем заявлені вимоги: про розірвання договору суборенди землі; стягнення заборгованості по виплаті суборендної плати та похідних від неї пені, інфляційні витрати, 3% річних від простроченої суми; зобов`язання відповідача негайно передати земельну ділянку в стані придатному для цільових використань. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково, а саме в частині зобов`язальних дій відмовлено, а порушене право позивача щодо неналежного виконання відповідачем умов договору знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та враховуючи, що сума заборгованості по сплаті суборендної плати була сплачена відповідачем під час розгляду справи, тобто після відкриття провадження, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрати по сплаті судового збору у розмірі ??3 842?,00грн.(1921,00 грн.Х2). Враховуючи викладене та

Outcome: partial