Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] де третя особа Комісія з питань захисту прав дитини при Тячівській райдержадміністрації про надання дозволу на оформлення документів та на тимчасові виїзди за кордон без згоди батька, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони розірвали шлюб 29.02.2012 року. Від шлюбу між нею та відповідачем народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні та вихованні. За рішенням Тячівського районного суду від 06 березня 2012 року у цивільній справі № 711/155/2012 з відповідача стягується аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця. Однак відповідач з часу розірвання шлюбу в Україну не приїздив, аліменти не сплачував. Протягом декілька років нею неодноразово здійснювалися спроби виїхати з сином до родичів за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, без мети постійного проживання за межами України. Відповідач категорично та безпідставно, через своїх батьків відмовляється у наданні на оформлення проїзних документів сину та на тимчасові виїзди з нею за кордон. Такі дії відповідача призводили до: неможливості оформлення документів на виїзд неповнолітньої особи за кордон; переносу та скасування запланованих поїздок за межі України; додаткових, незапланованих та безпідставних фінансових затрат. Проте, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову в наданні дозволу відповідач не наводить. Вважає, що така позиція відповідача, як батька дитини, шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Відсутність причин, за якими відповідач відмовляє їй у наданні згоди на короткострокові виїзди дитини з нею за кордон на відпочинок та оздоровлення, вказує на безпідставне зловживання відповідачем своїми правами та задає моральної травми власній дитині. Можливість отримання одноразової згоди в судовому порядку на виїзд дитини за кордон України без згоди батька може зайняти стільки часу, що на момент набранням рішення законної сили, сплинуть встановлені строки для оформлення проїзних документів, зокрема коли для права в`їзду в держави необхідно отримання візи в посольстві чи консульській установі. Отримання, в даному випадку згоди на виїзд дитини за кордон не пов`язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір`ю або довгострокове перебування за межами України з інших причин, і тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на піклування, спілкування чи виховання дитини ніяким чином не порушується і не обмежується. Позивачка в судове засідання не з'явилася, а надіслала суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, хоч про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується оголошення про виклик в суд опублікованого в газеті «Новини Закарпаття» від 27.06.2017 року, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Представник третьої особи Комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській РДА в судове засідання не з'явилася, а надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо задоволення позовних вимог, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 серпня 2005 року у с. Бедевля, за актовим записом №19, але шлюб виявився невдалим та 29 лютого 2012 року шлюб розірвано. З свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO]. З наданої позивачем заяви на виїзд дитини за кордон вбачається, що відповідач [PERSON] відмовляє їй у наданні згоди на короткострокові виїзди дитини з нею за кордон на відпочинок та оздоровлення, вказує на безпідставне зловживання відповідачем своїми правами, що задає моральної травми власній дитині, шкодить інтересам дитини та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку, хоча протягом декількох років після розлучення нею неодноразово здійснювалися спроби виїхати з сином за кордон України, як з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, без мети постійного проживання за межами України. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дитині. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно з п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу без згоди батька на виїзд неповнолітньому [PERSON] [INFO] за кордон та виготовлення проїзних документів для виїзду за межі України.

Outcome: approved