Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування заяви вказала, що 08.11.2015 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, в м. Ялта, вона народила сина у Ялтинському пологовому будинку. Після приїзду до постійного місця проживання, 12.01.2016 року для проведення державної реєстрації народження дитини вона звернулася до [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак листом № 175/13-25 від 12.01.2016 р. їй було відмовлено у держаній реєстрації у звязку з відсутністю документа закладу охорони здоров"я (медичне свідоцтво про народження ф. № 103/о), або медичної консультаційної комісії ( медичне свідоцтво про народження або медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу ф. 103-1/0, висновок комісії), що підтверджують факт народження дитини. У зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольній Україні, їй було відмовлено у реєстрації народження дитини. Документи, згідно з якими проводиться державна реєстрація народження фізичної особи, є: медичне свідоцтво, медичне свідоцтво про народження або медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (ф. 103/о, ф. 103-1/о наказ МОЗ від 08.08.2006 року № 545), висновок про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров"я (додаток 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров"я, затвердженого постановою КМУ від 09.01.2013 року № 9. Враховуючи дію ЗУ «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України» , згідно якого будь-який акт , рішення , документ виданий органами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Просить, суд встановити факт народження нею -[PERSON] дитини (хлопчика) 08.11.2015 року у м. Ялта, АР Крим, Україна. Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на заяві наполягає. Заінтересована особа - [PERSON] відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області звернулися до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що заявник [PERSON] 08.11.2015 року у Ялтинському пологовому будинку м. Ялта АР Крим народила хлопчика, що підтверджується довідкою головного лікаря Ялтинського пологового будинку [PERSON] (а.с.6). З даної довідки також вбачається, факт про наявність медичної карти № 1795 від 08.11.2015 року. Як вбачається з матеріалів заяви, заявник є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 4- копія паспорту). [PERSON] відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області № 175/13-25 від 12.01.2016 р. заявникові у держаній реєстрації народження дитини було відмовлено, у звязку з відсутністю документа закладу охорони здоров"я (медичне свідоцтво про народження ф. № 103/о), або медичної консультаційної комісії ( медичне свідоцтво про народження або медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу ф. 103-1/0, висновок комісії), що підтверджують факт народження дитини (а.с. 7). Враховуючи дію ЗУ «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», згідно якого будь-який акт , рішення , документ виданий органами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків, заявник не може зареєструвати народжену дитину як громадянина України. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України , рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження її сина. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім'я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Згідно ч. 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного, медична довідка про народження № 907 від 20.11.2015 року видана в пологовому будинку м. Ялти АРК є недійсною і не створює правових наслідків. Згідно ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Пунктом 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, встановлено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року) , підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я , який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження у [PERSON] дитини - сина, місцем народження якої є м. Ялта Автономної Республіки Крим Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved