Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], звернулася до суду з позовом до ТОВ "Агродар-Україна", за участю третьої особи: управління Держземагентства у Знам'янському районі, про визнання недійсним договору оренди землі, додаткової угоди № 1, № 2, акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду та повернення земельної ділянки. Свої вимоги обгрунтувавши тим, що позивач має у приватній власності земельну ділянку [NUMBER] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю КР № 001172, площею 4,01 га, яка розташована на території Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка передана, згідно Договору оренди землі від 01.01.2003 року, посвідченого 25.06.2003 року Казарнянською сільською радою за № 1009, відповідачу в оренду. Термін дії Договору з 01.01.2003 року до 01.01.2008 року. Згідно Додаткової угоди № 1 від 23.07.2007 року, посвідченої Казарнянською сільською радою за № 1009 від 25.06.2003 року, визначено термін дії договору оренди з 25.06.2003 року до 01.08.2013 року. Згідно Додаткової угоди № 2, посвідченої Казарнянською сільською радою за № 1009 від 25.06.2003 року, термін закінчення Договору оренди визначено 31.12.2016 року. Вважає зазначені документи такими, що не відповідають вимогам діючого цивільного законодавства. Крім всього зауважив, що Договір оренди землі від 01.01.2003 року, не має державної реєстрації, підписано, не нею, а іншою особою, яку на відповідні дії щодо підписання договору, не уповноважував. Також не підписувала додаткову угоду № 1 від 23.07.2007 року, акт прийому-передачі земельної ділянки та додаткову угоду № 2 від 01.10.2010 року, і при цьому також нікого на те не уповноважував. Просить суд визнати: - Договір оренди земельної ділянки, посвідчений 25.06.2003 року Казарнянськю сільською радою за № 1009 - недійсним; - Додаткову угоду № 1 від 23.07.2007 року - недійсною; - акт прийому-передачі земельної ділянки - недійсним; - Додаткову угоду № 2 від 01.10.2010 року - недійсною; - зобов'язати повернути їй земельну ділянку [NUMBER] площею 4,01 га. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 22.05.2013 року по справі призначено судово-почеркознавчу експертизу. Ухвалою суду від 18.07.2013 року провадження у справі відновлено. Позивач та його представник у судове засідання з"явилися. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи: управління Держземагенства у Знам'янському районі в судове засідання з'явився. Вирішення даного питання виніс на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст.208, 210 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою вчиняються у письмовій формі і правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених Законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства". За змістом ст. ст. 16, 18, 19 вказаного Закону договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації у порядку, встановленому законом. Строк дії договору оренди визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Судом встановлено, що між сторонами 01.01.2003 року укладено договір оренди землі, згідно якого позивач передала, а ЗАТ "АгроДар" правонаступником якого є ТОВ « Агродар Україна» прийняло в оренду земельну ділянку [NUMBER] площею 4,01 га. Даний договір укладено на строк п'ять років, починаючи з дати його державної реєстрації, початок дії договору 01.01.2003 року, закінчення - 01.01.2008 року. Орендна плата сплачується орендарем сільгосппродукцією в еквіваленті до визначеної вартості орендованої земельної частки в розмірі 1,5%. Зазначений Договір зареєстровано в Казарнянській сільській раді 25.06.2003 року за реєстраційним номером № 1009. Отже, між сторонами досягнуто усіх істотних умов. Додатковими угодами № 1 від 23.07.2007 року та №2 від 01.10.2010 року, між позивачем і відповідачем, які зареєстровані у відділі Держкомзему внесені зміни до зазначеного договору оренди, в тому числі збільшено розмір орендної плати та продовжено строк дії договору оренди до 31грудня 2016 року. Відповідно до ч.2 ст. 53 ЦПК України як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України « Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. Стаття 57 ЦПК України визначає, що таке докази. Отже, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Ухвалою Знам"янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.05.2013 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, за клопотанням представника позивача, підтримане останім, проведення якої доручено ПП "Агенція 007" експерту [PERSON] Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 41 від 03.06.2013 року: - підпис, розташований в графі "Орендодавець" в договорі оренди землі від 01.01.2003 року, укладеному між ЗАТ "Агродар-Україна" та [PERSON]; - підписи, розташовані в графі "Орендодавець": в додатковій угоді від 23.07.2007 року до договору оренди зареєстрованого Казарнянською сільською радою від 25.06.2003 року, укладеного між ЗАТ "АгроДар" та [PERSON]; акті прийому-передачі (без дати) земельної ділянки в оренду згідно додаткової угоди № 1 від 23.07.2007 року, укладеної між ЗАТ "АгроДар" та [PERSON]., - виконані не останньою, а іншою особою. Однак, висновок експерта [PERSON] від 03.06.2013 року не являється допустимим доказом, так як [PERSON] не внесений до державного реєстру атестованих судових експертів, а отже, не міг бути експертом в цій справі в розумінні ч.2 ст. 53 ЦПК України. Також іншими учасниками процесу інших клопотань щодо призначення відповідної експертизи, проведення якої доручити належній установі, під час розгляду справи по суті заявлено не було. Тому, визнання договору оренди та додаткових угод до договору оренди землі та акту-прийому передачі недійсними, розірвання договору оренди землі з тих підстав, що позивач їх не підписував не доведено в судовому засіданні. Як наслідок в задоволенні вимоги щодо зобов»язання повернення позивачу земельної ділянки слід також відмовити, оскільки дана вимога є похідної від вимоги визнання договору та додаткових угод недійсними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати. На підставі викладеного, Закону України "Про оренду землі" ст. 208, ст. 210, ст. ЦК України та

Outcome: dismissed