Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу. Мотивував позовні вимоги тим, що 30.03.2011 р. трапилась дорожньо-транспортна пригода внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху. Позивач відповідно до умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплатив страхове відшкодування власнику пошкодженого у результаті ДТП автотранспортного засобу [PERSON]. У зв'язку з тим, що відповідач своєчасно не повідомив страхову компанію про ДТП, страхова компанія звернулась до суду з регресним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладені у позові, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що звертався до страхової компанії разом з [PERSON], просив у задоволенні позову відмовити. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їхній сукупності, судом встановлені наступні обставини та відносини: 30 березня 2011 р. приблизно о 9.35 годині у Куйбишевському районі міста Донецька [PERSON], керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302, державний номерний знак [NUMBER], скоїв зіткнення з транспортним засобом Шевроле, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] є власником транспортного засобу Шевроле, державний номерний знак [NUMBER], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Постановою Авдіївського міського суду Донецької області від 28.04.2011 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 КпАП України. [PERSON] керував транспортним засобом на підставі нотаріально посвідченої довіреності. На підставі полісу № ВЕ/3721244 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ 3302, державний номерний знак [NUMBER], застрахована Української пожежно-страхової компанією. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну, відповідає 25 500 грн., розмір франшизи 510,00 грн. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Отже на підставі наявних у справі доказів судом встановлено настання страхового випадку по полісу Української пожежно-страхової компанії № ВЕ/3721244 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 1 серпня 2011 р. [PERSON] звернувся до Української пожежно-страхової компанії зі заявою-повідомленням про дорожньо-транспортну подію, яка сталася 30.03.2011 р. Відповідно страхового акту № 38-11 від 14.09.2011 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автотранспортного засобу Шевроле, державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], становить 3 089, 15 грн. Платіжним дорученням № 693 від 19.09.2011 р. позивач перерахував [PERSON] страхове відшкодування згідно акту № 38-11 від 14.09.2011 р. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, враховуючи, що цивільне судочинство здійснюється за принципом диспозитивності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав: Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 988 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. У зв'язку з настанням страхового випадку у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виник обов'язок здійснити страхову виплату за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Цей обов'язок, як встановлено судом, був виконаний страховою компанією та потерпілому перерахована вартість страхового відшкодування. Одночасно п. 33.1.2 ст. 33 ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції закону, яка діяла на час ДТП) передбачав обов'язок учасників дорожньо-транспортної пригоди вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Судом встановлено, що відповідач у триденний строк не повідомив позивача про страховий випадок, а повідомив лише 1 серпня 2011 р., тобто через 4 місяця після ДТП. Стаття 38 ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції закону, яка діяла на час ДТП) передбачала наслідки несвоєчасного повідомлення для водія, винного у ДТП. Так, згідно п.п. ґ п. 38.1.1 цього закону у редакції закону, яка діяла на час ДТП , страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Верховний Суд України у постанові від 12 лютого 2014 року по справі № 6-1цс14 зазначив, що, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року N 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Зазначене рішення ВСУ на підставі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що у зв'язку з тим, що відповідач у триденний строк не повідомив страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги про стягнення з відповідача виплаченої суми страхового відшкодування підлягають задоволенню на підставі ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 089, 15 грн., сплачених у якості страхового відшкодування потерпілому у ДТП [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України позивачу присуджується з відповідача сплачений судовій збір. На підставі ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved