Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

06 липня 2015 року представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа Страхування») звернувся до Саратського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідачки кошти у розмірі 442571 грн.60 коп. на відшкодування витрат по сплаті страхового відшкодування. В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 11.08.2014 року на дорозі М-15 Одеса-Рені (на Бухарест) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "Hyunday Sonata" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки "Volvo В12" державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить ТОВ "Трансмарін", під керуванням [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху, внаслідок чого він загинув на місці. 11 березня 2015 року позивач отримав постанову про закриття кримінального провадження. На момент ДТП між ТОВ "Трансмарін" та позивачем було укладено договір страхування від 08 липня 2014 року № 046.0446852.234, предметом якого є майнові інтереси, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки " Volvo В12" державний реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок ДТП автобус марки " Volvo В12" отримав механічні пошкодження. Позивач нарахував та виплатив потерпілому страхове відшкодування в сумі 492061 гривня 60 копійок. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у страховій компанії ВАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № АС/5857420, то ВАТ «НАСК «Оранта» відшкодувала ліміт відповідальності в розмірі 49490 гривень. На думку позивача, різницю між виплатою страхового відшкодування та виплатою коштів в порядку суброгації у розмірі 442571 грн. 60 коп. повинен сплатити винуватець ДТП, а оскільки [PERSON] загинув на місці ДТП то відповідно до ст. 1216 ЦК України права та обовязки від фізичної особи, яка померла, переходять до інших осіб (спадкоємців). 06 травня 2015 року позивачу стало відомо, що відносно майна [PERSON] приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] заведено спадкову справу. Посилаючись на вказані обставини, позивач, з урахуванням уточнень та, беручи до уваги ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 30.11.2015 року про заміну неналежного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON], просив стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь витрати по сплаті страхового відшкодування у розмірі 442571 грн. 60 коп. та судовий збір в розмірі 3654 грн. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17.12.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.02.2016 року, в задоволенні позову відмовлено. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.04.2017 року рішення Саратського районного суду Одеської області від 17.12.2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29.02.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 06.06.2017 року задоволено заяву судді Саратського районного суду Одеської області Кожокар Т.Я. про самовідвід та цивільну справу №513/794/15-ц за позовом ПрАТ «СК «Альфа Страхування» до [PERSON] про відшкодування витрат по сплаті страхового відшкодування передано за підсудністю до Татарбунарського районного суду Одеської області. 27.06.2017 року зазначена цивільна справа надійшла до Татарбунарського районного суду Одеської області та ухвалою суду від 03.07.2017 року справу прийнято до провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с. 71, том 2). Відповідачка у судове засідання не зявилася, надала письмові заперечення проти позову (а.с.64-65), зазначивши, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування», виплативши у листопаді 2014 року ТОВ «Трансмарін» страхове відшкодування за договором добровільного страхування, отримало від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки- Капраленко [PERSON], зміна кредитора не поновляє строк для звернення з вимогами до спадкоємців згідно ч.2 ст.1281 ЦК України. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч.ч.2,3 ст.1281 ЦК України, позбавляється права вимоги. Зазначила також, що необґрунтованими, у звязку з відсутністю посилання на конкретну статтю кодексу або закону, є доводи позивача про те, що, сплативши страхове відшкодування, та, отримавши право вимоги до спадкоємців, 04.04.2015 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» звернулося до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] із претензією до спадкоємців про надання інформації щодо відкриття спадщини та встановлення спадкоємців померлого [PERSON] Вказала також, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги, а строк, передбачений ст.2 ст.1281 ЦК України, є преклюзивним і поновленню не підлягає. Перебіг строку, на її думку, починається з часу відкриття спадщини, а не з часу, коли змінився кредитор, сплатив страхове відшкодування або отримав право вимоги. Право вимоги застосовується виключного у випадках, коли кредитор не знав або не міг знати про відкриття спадщини. Між тим, страхова компанія вже 12.08.2014 року, у день отримання заяви про настання страхового випадку, знала, що водій загинув на місці ДТП і предявляти свої вимоги до спадкоємців мала право протягом наступних шести місяців, тобто до 12.02.2015 року. Зважаючи на наведене, відповідачка просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, заперечення відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з таких підстав. За загальним правилом (частина 1 статті 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частино першою ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Судом з достовірністю встановлено, що 08 липня 2014 року між ТОВ «Трансмарін» та ПрАТ «Альфа Страхування» було укладено договір № 046.0446852.234 добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу марки "Volvo В12", 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. За умовами договору програма страхування - каско, ліміт відповідальності страховика 600 000 гривень, франшиза безумовна (а.с.6 том 1). Згідно з п.п. 2, 3 договору, страхувальником та вигодонабувачем за даним договором є ТОВ «Трансмарін» . Належність вищевказаного автобуса ТОВ "Трансмарін" підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11 том 1). Судом також встановлено, що 11 серпня 2014 року приблизно о 12 год. 00 хв. на 98 км + 900 м автошляху Одеса-Рені сталася дорожньо-транспортна пригода за участю легкового автомобіля «Hyunday Sonata», 2005 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та пасажирського автобусу «Volvo B12», 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок якої водій автомобіля «Hyunday Sonata» [PERSON] помер на місці ДТП. Дорожня-транспортна пригода та смерть [PERSON] настали внаслідок порушення останнім п.11.3 Правил дорожнього руху України. Постановою слідчого з особливо важливих справ першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області [PERSON] від 26 вересня 2014 року кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було закрито у звязку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 15-17, том 1). Копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №386921 (а.с.118, том 1), виданого 18.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського РУЮ в Одеській області також підтверджується факт смерті [PERSON] 11.08.2014 року. Із матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2014 року до ПрАТ «Альфа Страхування» надійшла заява ТОВ «Трансмарін» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. В заяві, зокрема, зазначено, що 11.08.2014 року о 12 год. 30 хв. на 109 км траси Одеса-Ізмаїл автобус [PERSON] В12 реєстраційний номер [NUMBER] їхав по трасі, на зустрічну смугу виїхав автомобіль [PERSON] реєстраційний номер [NUMBER] і вїхав в автобус [PERSON]. Водій автомобіля [PERSON] загинув на місці (а.с.7,том 1). З відомостей № 9422580 про дорожньо-транспортну пригоду, сформованих станом на 15 серпня 2014 року (а.с.10, том 1), вбачається, що зіткнення вищевказаних транспортних засобів сталося 11 серпня 2014 року о 13 годині на 98 км 900 м автодороги М-15 Одеса-Рені (на Бухарест). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Hyunday Sonata» була застрахована в НАСК «Оранта», поліс АС5857420 з терміном дії до листопада 2014 року. Цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Volvo B12» номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа Страхування», поліс АІ1020656 з терміном дії до 18 квітня 2015 року. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Hyunday Sonata» [PERSON] помер на місці ДТП, а автомобіль «Hyunday Sonata» та автобус «Volvo B12» отримали механічні пошкодження. Причина ДТП - виїзд на зустрічну смугу руху [PERSON] Згідно з даними звіту № 2809/2750 про визначення розміру матеріального збитку (а.с. 18, том 1) транспортного засобу «Volvo B12» номерний знак [NUMBER], власником якого є ТОВ «Трансмарін», розмір матеріального збитку склав 171479 грн.19 коп., а вартість відновлювального ремонту КТЗ 461456 грн. 53 коп. [PERSON] страхових актів № 2592.206.14.02.01, № 2592.206.14.02.02, № 2592.206.14.02.03, № 2592.206.14.02.04 від 13 листопада 2014 року та розрахунків страхового відшкодування до зазначених страхових актів (а.с.53-60, том 1) вбачається, що розмір страхового відшкодування страхувальнику ТОВ "Трансмарін", вигодонабувач [PERSON], був визначений в загальній сумі 492061 грн. 60 коп. Платіжними дорученнями № 27336 від 19 листопада 2014 року, № 27444 від 21 листопада 2014 року, № 27521 від 24 листопада 2014 року, № 27770 від 26 листопада 2014 року (а.с.83,85,87,89, том 1) ПрАТ СК "Альфа Страхування" перерахувало страхове відшкодування в загальній сумі 492061 грн. 60 коп. через АТ «Райффайзен банк [PERSON]» у м.Києві. Згідно витягів з відомостей оплати страхового відшкодування № 397 від 19.11.14 р., № 401 від 21.11.14 р., № 404 від 24.11.14 р., № 408 від 26.11.14 р. вищевказану суму отримав [PERSON] (а.с.84,86,88,90, том 1). Судом також встановлено, що 21.08.2014 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], за заявою дочки спадкодавця [PERSON], померлого 11.08.2014 року - [PERSON] заведена спадкова справа під №243-2014 (а.с.117-127, том 1). Між тим, відомості про отримання спадкоємицею свідоцтва про право на спадщину в матеріалах справи відсутні. З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2015 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» звернулося до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] із запитом про надання довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи щодо спадкодавця [PERSON] (а.с.99, том 1). Відтак, беручи до уваги те, що становлення ПрАТ «СК «Альфа Страхування», як кредитора, відбулося 09.04.2015 року, звернення до суду із цим позовом відбулося з дотриманням строку, встановленого статтею 1281 ЦК України. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.8 ч.2 ст.16 ЦК). За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст.22 ЦК). Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч.ч.2,5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За змістом ч.ч.2,3,4 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині (ч.1 ст.1282 ЦК України). Судом з достовірністю встановлено, що дорожньо-транспортна пригода настала внаслідок винних дій [PERSON], який загинув під час дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується постановою слідчого про закриття кримінального провадження, завдані внаслідок ДТП збитки третій особі відшкодовані позивачем у повному обсязі. Таким чином, у зазначених правовідносинах відбувся перехід права вимоги від страхувальника, яким є ТОВ «Трансмарін», до страховика - ПрАТ «СК «Альфа Страхування», тобто відбулася зміна кредитора, оскільки власник пошкодженого транспортного засобу «Volvo B12» номерний знак [NUMBER] передав своє право вимоги до особи, що є відповідальною за спричинення шкоди [PERSON], до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобовязанні, у тому обсязі та на тих самих умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. ПрАТ «СК «Альфа Страхування», сплативши у листопаді 2014 року ТОВ «Трансмарін» страхове відшкодування за договором добровільного страхування, отримало від страхувальника права кредитора до особи, що є відповідальною за завдані в результаті ДТП збитки. Беручи до уваги те, що єдиним спадкоємцем [PERSON], який, порушивши Правила дорожнього руху, визнаний винним у скоєнні ДТП та загинув під час зіткнення, є його донька [PERSON], яка, у передбачений законом строк, прийняла спадщину після батька, у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. Із матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування», сплативши страхове відшкодування та отримавши право вимоги до спадкоємців, 04.04.2015 року звернулось до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу [PERSON] із претензією до спадкоємців померлого [PERSON] Тому, враховуючи вказівки ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.04.2017 року та беручи до уваги те, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування», отримавши від страхувальника права кредитора, дотримуючись строків, передбачених ст.1281 ЦК України, надіслало до приватного нотаріуса запит про надання відомостей щодо відкриття спадщини та встановлення спадкоємців [PERSON], а його донька [PERSON], що є відповідачем у справі, у передбачений законом строк прийняла спадщину після смерті батька, суд вважає, що остання, як спадкоємець померлого, у силу статтей 1281,1282 ЦК України зобовязана задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 1 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3654 грн. (а.с.1 том 1). За таких обставин, сплачений «СК «Альфа Страхування» судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь страхової компанії.

Outcome: approved