Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 01.10.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», (Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» та Акціонерного комерційного банку „Райффайзенбанк Україна) та [PERSON] був укладений Кредитний договір № СL-302/268/2008 від 01.10.2008 року за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 25\~645,50 доларів США. Згідно п. 3. ч. 1 Кредитного договору за користування кредитними коштами встановлена плаваюча процента ставка 13,49 % + FIDR*. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від «20» липня 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі Позивач) прийняло право вимоги за Кредитним договором № СL-302/268/2008 від 01.10.2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] Таким чином, відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором Банк і відповідач 01.10.2008 р. уклали договір застави № PCL-302/268/2008 рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль Suzuki Grand Vitara, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: JSAJTD54V00305744, реєстраційний номер: АЕ 1487 СО, що належить на праві власності [PERSON]. Позивач зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав і станом на 30.10.2015 року борг відповідача перед позивачем складає 103 430,69 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.10.2015 року становить 2 368 562,80 грн., з яких: залишок заборгованості за тілом кредитом 22\~243,16 доларів США, що становить 509 368,36 грн., за штрафними санкціями - 81 187,53 доларів США, що становить 1 859 194,43 грн. Посилаючись на вказане, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СL-302/268/2008 від 01.10.2008 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль Suzuki Grand Vitara, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: JSAJTD54V00305744, реєстраційний номер: АЕ 1487 СО, що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням, а також наданням Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. В судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, викладені в позові? позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні відповідач з представником позовні вимоги не визнали, просили застосувати до вимог позивача строки позовної давності. В дане судове засідання позивач з представником не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача. Вислухавши осіб? які з"явилися, дослідивши докази у даній справі, справу № 200/8861/13-ц, суд вважає, що позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Згідно зі ст.526,651 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення договору іншою стороною, договір може бути розірвано за рішенням суду. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 572, 589 ЦК України, ст.ст.1,20 Закону України «Про заставу» передбачено, що банк (кредитор) має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна шляхом звернення стягнення на таке майно. Відповідно до ч.2 ст. 575 ЦК України закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. У відповідності до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 цієї статті особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 - докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.3, 4 цієї статті - доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, 01.10.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № СL-302/268/2008 від 01.10.2008 року, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 25\~645,50 доларів США. Згідно п. 3. ч. 1 Кредитного договору за користування кредитними коштами встановлена плаваюча процента ставка 13,49 % + FIDR*. Відповідно до п.4 ч. 1 кредитного договору повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів, тобто сума кредиту та процентів щомісяця погашається рівними частинами на протязі всього строку дії кредитного договору. Відповідно до п.1.5.1. договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки? визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки у касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Відповідно до п.1.6.1. договору позичальник зобов"язаний повністю повернути банку суму отриманого за цим договором кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту та відповідно до умов встановлених п.1.5. цього договору. За невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов"язань по цьому договору позичальник несе відповідальність в порядку і на умовах, передбачених в розділі 3 цього договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є позивач, і відповідачем 01.10.2008 р. укладений договір застави автотранспортного засобу № PCL-302/268/2008, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль Suzuki Grand Vitara, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: JSAJTD54V00305744, реєстраційний номер: АЕ 1487 СО, що належить на праві власності [PERSON]. Встановлено, що Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" є правонаступником всіх прав та обовязків Закритого акціонерного товариства "ОТП Банк". Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 20 липня 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі Позивач) прийняло право вимоги за Кредитним договором № СL-302/268/2008 від 01.10.2008 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] Відповідно п.1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва у зобов'язанні Відповідно до ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача. Встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не виконав свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення кредитної заборгованості у встановлені договором строки, тому банком на адресу відповідача було направлено повідомлення з вимогою погасити заборгованість та повідомлено про можливе звернення стягнення на предмет застави вказаний автомобіль, що не спростовано відповідачем, та яке залишилося без виконання. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст.ст. 24, 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса і порядку, встановленому законом або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов"язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави. Згідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до п.2.1. умов договору застави договір застави автотранспортного засобу № PCL-302/268/2008 застава за цим договором забезпечує вимоги заставодержателя щодо сплати заставодавцем кожного і всіх його платіжних зобов"язань у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановленому в кредитному договорі, зі всіма змінами та доповненнями до цього, включаючи також ті, що можуть бути укладені сторонами в майбутньому. Відповідно до п.2.1.1. договору застави заставодавець зобов"язаний повністю повернути заставодержателеві суму отриманого кредиту не пізніше 01.10.2015 року. Відплвідно до п.6.2. договору застави заставодержатель має право задовольнити із вартості предмета застави всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин: а) несплата заставодавцем заставодержателеві будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку як встановлено в кредитному договорі, б) інші обставини, встановлені законодавством та цим договором. Порядок звернення стягнення на предмет застави передбачений п.6.4. договору застави. Встановлено, що про наявність заборгованості та необхідності в зв»язку з цим звернення стягнення на предмет застави позивач повідомляв відповідача в порядку та у спосіб, передбачений законом, що не спростовано відповідачем. Проте, заборгованість відповідачем погашена не була. У позовній заяві позивач зазначає, що станом на 30.10.2015 року борг відповідача за кредитним договором перед позивачем складає 103 430,69 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.10.2015 року становить 2 368 562,80 грн., з яких: залишок заборгованості за тілом кредитом 22\~243,16 доларів США, що становить 509 368,36 грн., за штрафними санкціями - 81 187,53 доларів США, що становить 1 859 194,43 грн. Разом з цим, встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2014 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними зобов"язаннями, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № СL-302/268/2008 від 01.10.2008 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 1 670 737 грн. 46 коп. В судовому засіданні відповідач з представником не заперечували проти того, що відповідачем неналежним чином виконувалися зобов"язання за вищевказаним кредитним договором в зв"язку з чим створилася заборгованість по сплаті кредитних коштів та процентів за договором. Разом з цим, вони посилалися на те, що вищевказана сума заборгованості за кредитним договором, яка зазначена позивачем у позові, що розглядається у даній справі, невірно нарахована позивачем, необгрунтовано збільшена. Як вбачається із вказаного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2014 року, цим рішенням встановлено, що сума заборгованості за вказаним кредитним договором № СL-302/268/2008 від 01.10.2008 року станом на 01.07.2013 року становить 209 025,08 доларів США, що за курсом 7,993 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ станом на 01.07.2013 року складає 1 670 737,46 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 24 207,67 доларів США, що становить 193 491,91 грн.; сума відсотків за користування кредитом - 7167,16 доларів США, що становить 57 287,11 грн.; сума заборгованості по пені - 177 650,25 доларів США, що становить 1 419 958,44 грн. Вказане рішення вступило в законну силу і відповідно до ст. 61 ЦПК України ці встановлені судом обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. В судовому засіданні представник позивача погодився із встановленою рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2014 року вищевказаною сумою заборгованості позичальника за кредитним договором в розмірі 1 670 737,46 грн. та вважав необхідним звернути стягнення на предмет застави для її погашення. При цьому відповідачем будь-яких доказів в спростування зазначеної суми заборгованості та її складових не надано, тому суд, зважаючи на те, що зазначена сума заборгованості встановлена судовим рішенням, яке вступило в законну силу, вважає необхідним вважати її саме встановленою сумою заборгованості відповідача за кредитним договором при розгляді даної справи, а не брати до уваги суму боргу, зазначену у позові позивача, тому, тому вимоги позивача про встановлення суми заборгованості у розмірі, вказаному в позові, підлягають частковому задоволенню. В звязку з викладеним, суд вважає за необхідне для погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 209 025,08 доларів США, що за курсом 7,993 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ станом на 01.07.2013 року складає 1 670 737,46 грн., з яких: залишок заборгованості за кредитом 24 207,67 доларів США, що становить 193 491,91 грн.; сума відсотків за користування кредитом - 7167,16 доларів США, що становить 57 287,11 грн.; сума заборгованості по пені - 177 650,25 доларів США, що становить 1 419 958,44 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль Suzuki Grand Vitara, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: JSAJTD54V00305744, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Будь-яких належних та допустимих доказів в спростування вимог позивача, відповідачем суду не надано. Посилання відповідача на те, що позивач скористався своїм правом на погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором шляхом звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису не є підставою для відмови позивачеві у даній справі у позові, оскільки стягувач на свій розсуд має право вибору способу захисту своїх прав у передбачений законом спосіб. Крім того, суд вважає, що позивач звернувся 11.11.2015 року до суду із цим позовом у строк, передбачений ст. 257 ЦК України, оскільки відповідно до положень кредитного договору строком остаточного погашення кредиту є 01.10.2015 року. Крім того, позовна давність була перервана пред"явленням позивачем позову до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу, за результатом розгляду якого Бабушкінський районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення від 13.02.2014 року. Інші доводи, зазначені відповідачем в обгрунтування заперечень проти позову, не є підставою для відмови у задоволенні цього позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК УКраїни з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі в сумі 2 160 грн. 81 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial