Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач, [PERSON] ) звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (надалі по тексту - Відповідач, ПАТ "Укртрансгаз"), в якому просив визнати незаконним та скасувати Наказ № 243-к від 19 червня 2017 року про звільнення [PERSON] з посади інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз"; поновити [PERSON] на посаді інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртраснгаз" з 20.06.2017 року; стягнути з ПАТ "Укртрансгаз" на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.06.2017 р. по 18.07.2017 р. у розмірі 13853, 00 грн.; стягнути з ПАТ "Укртрансгаз" на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000, 00 грн.; допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з ПАТ "Укртрансгаз" на користь [PERSON] в межах платежу за один місяць; стягнути з ПАТ "Укртрансгаз" на користь [PERSON] відшкодування судового збору у розмірі 1600 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.04.2013 року позивача було переведено на посаду інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно господарського відділу філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз". 19.06.2017 року згідно з наказом в.о. директора філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз" Коломєєва Д.В. № 243-к його було звільнено із займаної посади, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає своє звільнення незаконним, посилаючись на те, що скорочення штату в філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз" як такого не відбулось, оскільки скорочено було лише 7 посад, а введено нових 8; позивач мав переважне право на залишенні на посаді порівняно з іншими працівниками філії; не було взято до уваги наявність на утриманні у позивача 4 дітей та пенсіонерки-матері; вакансії, що пропонувалися не відповідали кваліфікації та досвіду роботи позивача та були поза межами м. Києва, що в силу наявності на утриманні 4 дітей та пенсіонерки матері унеможливлювало б виконання такої роботи; були відсутні консультації з профспілкою НВЦ "Техдіагаз" перед скороченням працівників та прийняття на роботу саме в цей період працівників "зі сторони", а не впровадженням заходів щодо запобігання звільненням; рішенням засідання профспілкового комітету Первинної профспілкової організації філії НВЦ "Техдіагаз", що оформлене протоколом № 12 від 15.06.2017 року було відмовлено директору філії НВЦ "Техдіагаз" в наданні згоди на звільнення позивача. Крім того, позивач зазначив, що незаконні дії відповідача, завдали йому суттєву моральну шкоду, а саме яку оцінив в 100 000, 00 грн. Ухвалою суду від 12.07.2018 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 63). Копія зазначеної ухвали направлена сторонам поштою (а.с. 64). 17.11.2017 року відповідач ПАТ "Укртрансгаз" надав заперечення на позовну заяву, відповідно до яких заперечує щодо задоволення позову, вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Так, згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як вбачається із матеріалів справи, вказана справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінінімуму для працездатних осіб та відноситься до справ, що виникають з трудових правовідносин, а відтак дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження (ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України). В засіданні представник позивача [PERSON]. позовну заяву підтримувала в повному обсязі, просила її задовольнити. Представник відповідача Козак І.З. заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість. Крім того, у запереченнях та відзиві, наявних у матеріалах справи, відповідач мотивує свою позицію тим, що на виконання доручення Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 24.03.2014 року № 01/13-0473 до постанови КМУ від 01.03.2014 року № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету", ПАТ "Укртрансгаз" було розроблено пропозиції щодо економного та раціонального використання коштів, шляхом внесення змін до штатної чисельності працівників та організаційної структури філії НВЦ "Техдіагаз".19.04.2017 року позивача [PERSON] . Було ознайомлено із наказом про звільнення та запропоновано позивачу переведення на вакантні посади по ПАТ "Укртрансгаз" для його подальшої роботи. Крім того, позивача було попереджено, що в разі відмови від переведення його буде звільнено згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Проте, позивач неодноразово відмовлявся від даних пропозицій. Таким чином, відповідач вказав, що враховуючи відмову [PERSON] від запропонованих йому вакантних посад, обґрунтувавши необхідність проведення змін в організації виробництва і праці, повідомивши Об`єднаний профспілковий комітет працівників апарату ПАТ "Укртрансгаз" про майбутнє скорочення посад за три місяці до їх проведення, повідомивши працівника про майбутнє звільнення за два місяці до скорочення посади, одночасно з ознайомленням про скорочення посади та протягом двох місяців пропонуючи вакантні посади, проводивши бесіди та консультації, в тому числі за надання згоди на звільнення 19.06.2017 року [PERSON] було звільнено із займаної посади, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, як вважає відповідач, [PERSON] , відмовившись надати згоду на переведення на інші вакантні посади, з власної ініціативи вирішив припинити трудові відносини з ПАТ "Укртрансгаз", що свідчить на їхню думку про безпідставність позовних вимог щодо скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на роботі. Щодо стягнення моральної шкоди, відповідач зазначив, що позивач безпідставно наполягає на виплаті моральної шкоди, у зв`язку із незаконним звільненням, описуючи події, які не стосуються справи та відбувалися у часовому проміжку раніше ніж час, коли працівник був ознайомлений із майбутнім звільненням. Третя особа та її представник в засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. На адресу суду надійшли пояснення, згідно яких третя особа підтримує позицію відповідача. Суд, вислухавши думки учасників провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 08.04.2013 року позивача було переведено на посаду інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно- господарського відділу філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз". 18.04.2017 року директором філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз" видано наказ № 140 "Щодо оптимізації структури філії НВЦ "Техдіагаз", яким у звязку з оптимізацією структури філії НВЦ "Техдіагаз" та на виконання наказу ПАТ "Укртрансгаз" від 14.03.2017 року № 145 "Про затвердження змін до штатних розписів" було наказано: 1. Начальнику відділу кадрів Маматовій О.П. Попередити, відповідно до вимог чинного законодавства, працівників, що працюють на наступних посадах: інженер 1 категорії виробничо-планового відділу апарату філії НВЦ "Техдіагаз"; інженер служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру філії "НВЦ "Техдіагаз", про скорочення їх посад. 2. Начальнику відділу кадрів Маматовій О.П . Письмово запропонувати працівникам, що можуть бути вивільненими у звязку з їх скороченням їх посад, роботу за відповідною професією (спеціальністю) згідно з наявними вакансіями. 3. За відсутності роботи, необхідної для працевлаштування працівників, що можуть бути вивільненими, звільнити працівників у порядку, передбаченому чинним законодавством. Головному бухгалтеру Шульзі С.М . здійснити вивільненим працівникам виплату всіх пільг, компенсацій і гарантій, що передбачені чинним законодавством та колективним договором ПАТ "Укртрансгаз"(т. І. а.с.19). На підставі вищенаведеного, позивача повідомлено про скорочення займаної ним посади та майбутнє його звільнення із займаної посади за п. 1 ст. 40 КзпП України, яке відбудеться 19.06.2017 року (т. І, а.с. 20). Актом від 19.04.2017 року в складі заступника директора філії НВЦ "Техдіагаз" Коломєєва Д.В., начальника відділу кадрів Маматової О.П., начальника відділу економіки та фінансів Бондаренка О.М., підтверджено відмову [PERSON] від підпису в акті про ознайомлення в повідомленні та ознайомленні з вакантними посадами (т. І, а.с. 137-138). В подальшому актами від 24.04.2017 року, підтверджено відмову позивача від підпису про ознайомлення з вакантними посадами (т. І, а.с. 140-141). 26.04.2017 року [PERSON] звернувся із листом до голови Об`єднаного профспілкового комітету працівників апарату ПАТ "Укртрансгаз", в якому просив допомогти із вирішенням питання щодо його скорочення (т. І, а.с. 25). Протоколом № 11 первинної профспілкової організації філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз" від 24.05.2017 року ухвалено рекомендувати Адміністрації і працівнику [PERSON] Філії НВЦ "Техдіагаз" дотримуватись Кодексу корпоративної етики ПАТ "Укртрансгаз" та знайти спільні взаємоприйнятні шляхи вирішення питання, з урахуванням сімейного положення та досвіду роботи [PERSON] в галузі - за для стратегічний цілей Товариства. Рекомендувати Адміністрації філії НВЦ "Техдіагаз" в майбутньому при прийнятті рішень про скорочення проводити консультації з Профспілкою філії НВЦ "Техдіагаз", згідно ст. 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". (т. І, а.с. 27-30). 01.06.2017 року директор Самченко І.А. звернувся із поданням до голови первинної спілки організації філії НВЦ "Техдіагаз" Вакарюк Г.В. з поданням і дати згоду на звільнення працівника [PERSON] . З посади інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із тим, що в новому штаті вищезазначеної посади не передбачено, крім того, позивачу було неодноразово запропоновано роботу за вакантними посадами у філії НВЦ "Техдіагаз", проте позивач відмовлявся від ознайомлення (т. І, а.с. 31). Протоколом № 12 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації філії НВЦ "Техдіагаз" від 15.06.2017 року ухвалено відмовити в наданні згоди на звільнення працівника за посадою інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру філії НВЦ "Техдіагаз" (т.І, а.с. 32-33). 19.06.2017 року наказом в.о. Директора філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз" Коломєєва Д.В. № 243-к позивача було звільнено із займаної посади - інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КзпП України (т. І., а.с. 18). Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Згідно з приписами частини першої, другої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, встановлені письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини другої ст. 78 ЦПК України). За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини першої ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідно до п. 1 ст. 40 КзпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зокрема змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Відповідно до п.п. 1, 2, 8 ст. 43 КзпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Згідно з п.п 2 Колективного договору на 2016-2018 роки ПАТ "Укртрансгаз", роботодавець повідомляє про реорганізацію, ліквідацію, перепрофілювання виробництва, скорочення чисельності або штату працівників профспілкову організацію і державну службу зайнятості згідно з чинним законодавством і галузевими нормативними документами, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікацію, розмір оплати праці тощо, а в десятиденний строк після вивільнення надає списки фактично вивільнених працівників. Рада має право вносити пропозиції роботодавцю про перенесення термінів, тимчасове припинення або скасування заходів , пов`язаних із вивільненням працівників, які є обов`язковий для розгляду. Вивільнення працівників здійснюється згідно з порядком, встановленим чинним законодавством України, з урахуванням вимог п. 2.3 Галузевої угоди. Роботодавець за два місяці до початку звільнення припиняє набір нових працівників. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", права і повноваження профспілок щодо забезпечення захисту працівників від безробіття та його наслідків визначаються законодавством і колективними договорами та угодами. У разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Профспілки мають право вносити пропозиції державним органам, органам місцевого самоврядування, роботодавцям, їх об`єднанням про перенесення термінів, тимчасове припинення або скасування заходів, пов`язаних з вивільненням працівників, які є обов`язковими для розгляду. Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Як вбачається із протоколу № 12 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації філії НВЦ "Техдіагаз" від 15.06.2017 року, через порушення ст. 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", а саме відсутність консультацій з профспілкою НВЦ "Техдіагаз" перед скороченням працівників філії НВЦ "Техдіагаз" та прийнятті на роботу саме в цей період працівників зі сторони, а не впровадженням заходів щодо запобігання звільненням, відмовлено в наданні згоди на звільнення працівника за посадою інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру філії НВЦ "Техдіагаз". Проте, 19.06.2017 року наказом в.о. Директора філії НВЦ "Техдіагаз" ПАТ "Укртрансгаз" Коломєєва Д.В. № 243-к позивача було звільнено із займаної посади - інженера служби експлуатації і обслуговування адміністративного приміщення адміністративно-господарського відділу Київського територіального центру, у звязку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КзпП України. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що протокол, в якому зазначено про відмову в наданні згоди на звільнення [PERSON] , винесено без обґрунтування відмови - не зазначено порушення роботодавцем встановлених законодавством та колективним договором умов проведення звільнення. Таким чином,

Outcome: partial