Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

11 червня 2015 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом та просив постановити судове рішення, яким стягнути із відповідача на свою користь невиплачені при звільненні суми у розмірі 2 201 грн. 31 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі 23 141 грн. 16 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 38 010 грн. 60 коп. 12 жовтня 2015 року в судовому засіданні позивач звернувся до суду з заявою про відмову від частини позовних вимог в сумі 2 201 грн. 31 коп. Ухвалою Жовтоводського міського суду від 12 жовтня 2015 року відмова позивача від частини заявлених вимог була прийнята судом, а провадження в частині стягнення з відповідача суми, що належала позивачу при звільненні в розмір 2 201 грн. 31 коп. було закрито. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 19.03.2013 року по 18.11.2013 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем - КП «Ритуальні послуги» ЖМР. Наказом №48 від 18.11.2013 року він був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак, на порушення ст.116 КЗпП України, при звільненні роботодавець не здійснив остаточний розрахунок із ним, у зв"язку із чим, у відповідності до ст.117 КЗпП України, відповідач має виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день подачі позовної заяви, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні склав 38 010 грн. 60 коп. , виходячи з того, що його середньоденна заробітна плата становила 59 грн. 43 коп. Окрім того, позивач вважав, що відповідач має виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв"язку із порушенням строків їх виплати у загальному розмірі 23 141 грн. 16 коп. Позивач, у судовому засіданні вищевказані вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача в судовому засіданніпозов не визнав в повному обсязі та просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Зокрема, представник відповідач не погодився з розрахунком суми компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, а також, посилаючись на ст. 233 КЗпП, вказував на те, що строк звернення до суду щодо виплати позивачеві компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачем пропущено, що унеможливлює задоволення цих вимог. Заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом із дослідженої копії трудової книжки позивача /а.с.7/, безспірно встановлено, що [PERSON], дійсно з 19.03.2013 року по 18.11.2013 року включно перебував у трудових відносинах з КП «Ритуальні послуги» та наказом № 48 лс від 18.11.2013 року він був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Судом також встановлено, що на час звільнення відповідач не здійснив виплату позивачу сум, що належали йому при звільненні у розмірі 2 201 грн. 31 коп., що підтверджується довідкою КП «Ритуальні послуги» № 1 від 26.01.2015 року (а.с.8). Остаточний розрахунок з позивачем було здійснено лише 26 травня 2015 року, що підтверджується роздруківкою руху грошових коштів на банківського рахунку позивача та поясненнями сторін по справі. /а.с.17/ Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У той же час, частина 1 ст. 233 КЗпП України встановлює, що працівник може звернутись до суду з заявою про вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення наказу про звільнення чи видачі трудової книжки. Судом встановлено, що позивачу було достовірно відомо, що його звільнено з роботи 18.11.2013 року та що роботодавець в день звільнення не провів з ним остаточного розрахунку. До суду позивач звернувся тільки 11.06.2015 року, тобто з пропуском встановленого законом тримісячного строку. Будь-яких поважних причин пропуску встановленого законом строку звернення до суду позивач суду не навів, пояснивши, що він сподівався на добропорядність роботодавця. Отже, з урахуванням того, що підстав для поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду суд не знаходить, в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачу має бути відмовлено у зв'язку із пропуском такого строк. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача компенсації частини доходів у зв"язку із порушенням строків іх виплати, суд доходить висновку, що вони підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування зазначеної вище компенсації суму у розмірі 23 141 грн. 16 коп. При цьому пояснити суду в який спосіб ця сума була ним розрахована позивач не зміг. Суд не погоджується із розрахунком компенсації частини доходів у зв"язку із порушенням строків іх виплати, що його зробив позивач та вважає за необхідно зробити його самостійно. Так, відповідно до Закону України від 19.10.2000 року №2050-111 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягає, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) разом із сумою індексації. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Згідно довідки про доходи та невиплачену заробітну плату /а.с. 8/ відповідач не виплатив позивачу у серпні 2013 року суму у розмір і 475 грн. 65 коп., а в вересні - 1 725 грн. 66 коп. Зазначені вище суми були виплачені позивачу 26.05.2015 року. Тому розмір компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції складає: за серпень 2013 року (з вересня 2013р. - по серпень 2015р.) : (1,0*1,004*1,002*1,005*1,002*1,002*1,006*1,022*1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053*1,108 *1,114*1,022) * 100% ) - 100 ) * 475,65грн.) / 100 = 346 грн. 75 коп. за вересень 2013 року ( з жовтня 2013р. по серпень 2015 р.) : (1,0*1,004*1,002*1,005*1,002*1,002*1,006*1,022*1,033*1,038*1,01*1,004*1,008*1,029*1,024*1,019*1,03*1,031*1,053*1,108 *1,114*1,022) * 100% ) - 100 ) * 1725,66грн.) / 100 = 1258 грн. 75 коп. Загальна сума компенсації сума складає 1 604 грн. 76 коп. ( 346 грн. 75 коп. + 1 258 грн. 75 коп.) Доводи представника відповідача про те, що у задоволенні цих вимог позивачу необхідно також відмовити у зв"язку із пропуском тримісячного строку звернення до суду, суд не може прийняти до уваги, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 233 КЗоТ України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому зарабітної плати без обмеження будь-яким строком. Нарахування компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати є обов"язком роботодавця, оскільки йдеться саме про компенсацію заробітної плати, на стягнення якої строки не розповсюджуются. Далі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача та позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог судовий збір у відповідності до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Отже суд зробив наступний розрахунок судового збору. Враховуючи те, що ціна позову складається з суми матеріальних вимог по стягненню компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку та становить 61 151 грн. 76 коп. (23 141грн. 16 коп. + 38 010грн. 60 коп.), за вищевказані вимоги матеріального характеру слід стягнути судовий збір, що становить 1% від ціни позову, а саме 611 грн. 51 коп. Оскільки вимоги позивача були задоволені частково, то судовий збір стягується обох сторін пропорційно задоволеним вимогам. Отже з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а з позивача решту вищевказаної суми, саме 367 грн. 91 коп. (611,51 грн. - 243,60 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial