Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

01 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28 серпня 2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № NKSDAN10720021, згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 7908,84 доларів США зі сплатою вісотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 серпня 2014 року. Посилаючись на те, що відповідач не виконала умови договору та станом на 24 жовтня 2014 року за нею рахується заборгованість в сумі 23850,87 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6515,51 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7088,48 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 655,27 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 9561,61 доларів США, в зв'язку з чим просив: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № NKSDAN10720021 від 28 серпня 2007 року в сумі 23850,87 доларів США, що еквівалентно 308868,77 грн., вилучити у відповідача [PERSON] та передати в заклад Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель MATIZ, 2007 р.в., легковий комбі - В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], із комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічним паспортом) на вказаний автомобіль; звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль DAEWOO, модель MATIZ, 2007 р.в., легковий комбі - В, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ. В судове засідання представник позивача не з'явився, у надісланій суду заяві просив розглядати справу без його участі та позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 28 серпня 2007 року між сторонами був укладений в письмовій формі кредитний договір № NKSDAN10720021(далі - Договір), згідно з яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 10593,71 доларів США на придбання автомобіля (споживчі цілі) у розмірі 7460,93 доларів США, а також для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна у розмірі 6,81 доларів США шляхом перерахування відповідно до п.1.2; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № NKSDAN10720021 від 28.08.2007 року, договором особистого страхування № NKSDLK10720021 від 28.08.2007 року на строк до 27.08.2008 року у розмірі 381.42 доларів США, а також винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 74,61 доларів США та на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3. 2.2.7 даного Договору, у розмірі 2669,94 доларів США. Вказаним Договором передбачено сплату за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди в розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного Договору. На підставі Договору позичальник щомісячно в період сплати, за який приймається період з «24» по «28» число кожного місяця сплачує кредитору грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 151,68 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди. Згідно п 2.2.4 Договору позичальник зобов'язався погасити кредит в порядку, сумах і строки, передбачені п.2.3.3 та 7.1 цього Договору. Повне погашення кредиту повинно бути проведено 27 серпня 2014 року. Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним Договором виступає автомобіль DAEWOO MATIZ Е93, № кузова/шасі [NUMBER], а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов'язань за даним Договором. Разом з тим, у відповідності до п.7.4 Договору, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Пунктом 4.1 Договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного Договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки (а.с.12-14). Так, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і відповідачем 28 серпня 2007 року був укладений договір застави автотранспорту № NKSDAN10720021 (далі - Договір застави), згідно з яким остання передала в заставу автомобіль DAEWOO MATIZ, 2007 р.в., легковий комбі - В, № кузова/шасі [NUMBER], об'єм двигуна 0,8, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] Сторони визначили, що заставна вартість предмета застави складає 37330,00 грн. На підставі п.15.7.1 Договору застави заставожержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь з зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. У відповідності з п.15.9 Договору застави, у разі звернення стягнення на предмет застави згідно з п.п.15.7.1, 15.7.2, 15.7.3, 15.8 цього Договору заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги в повному обсґязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи кредит, відсотки, винагороду та інші платежі, відшкодування збитків, неустойки за порушення зобов'язань за кредитним договором; витрати на утримання та зберігання предмету застави; витрати, пов'язані з реєстрацією предмету застави та внесення змін в запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; витрати, пов'язані із зняттям предмету застави в обліку в органі державної реєстрації транспортних засобів; витрати, пов'язані з доставкою предмета застави до місця зберігання (при переході майна в заклад); неустойку (штраф, пеню) за порушення зобов'язань заставодавця за цим договорои; винагороду за переоформлення передмету застави із закладу в заставу, а також інші витрати, понесені у зв'язку із пред'явленням вимоги за кредитним договором та зверненням стягнення на предмет застави. Пунтком 24 Договору застави передбачено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким із способів: шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором; шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на прилюдних торгах; шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. При цьому пошук покупця на предмет застави проводиться як заставодавцем, так і заставодержателем; у випадку нотаріального посвідчення цього договору - на підставі виконавчого напису нотаріуса; іншим незабороненим чинним законодавством способом. В разі продажу предмету застави на публічних торгах заставодержатель відповідно до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" здійснює реалізацію предмета застави у порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів №1448 від 22 грудня 1997 року, якщо інше не передбачене законодавством на день реалізації предмету застави (а.с.15-17). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що банк виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник порушила умови договору кредиту щодо розміру та строку повернення кредитних коштів, сплати процентів за його користування та штрафних санкцій, у зв'язку з чим станом на 24 жовтня 2014 року за нею рахується заборгованість в сумі 23850,87 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 6515,51 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7088,48 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 655,27 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 9561,61 доларів США (а.с.5-7). Станом на 24 жовтня 2014 року курс гривні до долара США складав 1295,0353 грн. за 100 доларів США (а.с.8), таким чином заборгованість в розмірі 23850,87 доларів США в еквіваленті складає 308868 грн. 77 коп. Дана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, а тому підлягає стягненню. Відповідно до ст.19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Пунктом 1 ст.20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. На підставі п.5 ст.20 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Такі ж положення містяться і в ст.ст.589-590 ЦК України. Згідно ч.2 ст.589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У відповідності зі ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Враховуючи викладенене, суд вважає можливим обрати спосіб реалізації предмету застави, передбачений Договором застави, а саме: шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця, оскільки в такий спосіб можливе одержання максимальної вартості майна. Відповідно до ч.2 ст.28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Разом з тим, главою 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено порядок звернення стягнення на майно боржника, ч.1 ст.52 якого передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У відповідності до ч.1 ст.54 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Отже, з урахуванням наведеного, приймаючи до уваги розмір заборгованості боржника перед Банком, який не виконує належним чином зобов'язання за договором кредиту, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право на реалізацію предмету застави, наданого за договором відповідачем в якості забезпечення зобов'язання, а тому позов в частині звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вимога щодо вилучення та передачі в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіля не потребує додаткового рішення, оскільки порядок звернення стягнення на майно боржника врегульований нормами Закону України "Про виконавче провадження", через що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 3088 грн. 69 коп.

Outcome: partial