Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитними зобов'язаннями, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 181 від 10 жовтня 2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 150000 грн. на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% річних з кінцевим терміном повернення 10.06.2014 року. В забезпечення сплати кредиту між позивачем та відповідачами укладені трьохсторонні договори поруки № 202 та № 203 від 10 жовтня 2008 року, в яких поручителями виступають відповідно відповідачі [PERSON] та [PERSON]. 10 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір №3383, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 27.03.2012 року стягнуто солідарно з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", від імені якого діє ТВБВ 10010/098 заборгованість за кредитним договором № 181 від 10 жовтня 2008 року в розмірі 196870 грн. 90коп., з яких 91587,61 грн. - основний строковий борг; 51112,39 грн. - прострочений основний борг; 38578,51 - відсотки за користування кредитом; 9278,45 - пеня на прострочений борг та 6313,94 грн.- пеню на прострочені відсотки. В зв»язку з тим, що боржником не здійснюється сплата по кредиту, збільшилась заборгованість по нарахованим відсоткам, нарахованої пені на прострочений борг та на прострочені відсотки, яка станом на 18.09.2014 року складає 171088 грн.59 коп. (загальна заборгованість станом на 18.09.2014 року складає 351231 грн. 40 коп, з якої прострочений основний борг 142700 грн. 00 коп., прострочені відсотки - 122252 грн.21коп., пеня на прострочений основний борг та на прострочені відсотки 92885грн. 42 коп.). Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів за період з 07.09.2011 року по 18.09.2014 року прострочені відсотки по угоді в розмірі 93795 грн.26 коп., а також пеню, нараховану на прострочений основний борг в розмірі 41269 грн.43 коп. та пеню на прострочені відсотки в розмірі 36023 грн.90 коп., а всього збільшена сума відсотків та пені по кредиту станом на 18.09.2014 року складає 171088 грн. 59 коп. Також просить стягнути з позичальника суму інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості в розмірі 38786 грн.27 коп. та 3 % річних від простроченої суми заборгованості - 18305 грн.05 коп. Просить стягнути борг за період з 07.09.2011 року по 18.09.2014 року, оскільки в рішенні від 27.03.2012 року розрахунок заборгованості проводився по 06.09.2011 року. Так як відповідачка [PERSON] в добровільному порядку не сплачує заборгованість, тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Травкін М.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пославшись на доводи позовної заяви . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши що за часів СРСР він був вкладником Ощадбанку, але всі кошти які знаходились на рахунку йому до цього часу не повернені. Тому вважає, що заборгованість, яка утворилась за кредитним договором № 181 від 10 жовтня 2008 року позивач повинен погасити з його неповернених депозитів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які були належним чином повідомлені про час та дату судового розгляду в судове засідання не з»явились, подали письмові заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє ТВБВ № 10010/098 філії - Кіровоградське обласне управління обгрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до укладеного кредитного договору № 181 від 10 жовтня 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 150000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21% річних з кінцевим терміном повернення 10 червня 2014 року(а.с. 19-21). Відповідно до п. 1.5. договору визначено, що позичальник зобов"язується проводити погашення кредиту до 10 числа кожного місяця ануїтетними платежами в сумі 3789 грн. 89 коп. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ПАТ "Ощадбанк". В забезпечення сплати кредиту між позивачем та відповідачами укладені трьохсторонні договори поруки №202 та № 203 від 10 жовтня 2008 року, в яких поручителями виступають відповідно відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с.22-25). 10 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] укладено іпотечний договір, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 26-28). В порушення кредитного договору відповідачка [PERSON] не сплачує основний борг та відсотки за користування кредитом, внаслідок чого станом на 18.09.2014 року загальна заборгованість складає 351231 грн. 40 коп, з якої прострочений основний борг - 142700 грн., прострочені відсотки по угоді - 122252 грн.21 коп., пеня нарахована на прострочений основний борг та на прострочені відсотки -92885 грн.42 коп. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 27.03.2012 року стягнуто солідарно з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", від імені якого діє ТВБВ 10010/098 заборгованість за кредитним договором № 181 від 10 жовтня 2008 року в розмірі 196870 грн. 90коп., з яких 91587,61 грн. - основний строковий борг; 51112,39 грн. - прострочений основний борг; 38578,51 - відсотки за користування кредитом; 9278,45 - пеня на прострочений борг та 6313,94 грн.- пеню на прострочені відсотки(а.с.33-35). Згідно довідки розрахунку суми заборгованості за період з 07.09.2011 року по 18.09.2014 року, складає 228179 грн. 91 коп , а саме прострочені відсотки по угоді в розмірі (за період з 07.09.2011 року по 10.06.2014 року)-93795 грн.26 коп., пеня, нарахована на прострочений основний борг в розмірі 41269 грн.43 коп., пеня на прострочені відсотки в розмірі 36023 грн.90 коп., сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості в розмірі 38786 грн.27 коп. та 3 % річних від простроченої суми заборгованості - 18305 грн.05 коп. (а.с.36). Стосовно відповідальності боржників за ст.625 ЦК України, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України визначено, що у тому разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з п. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно роз'яснень, які містяться в п.18 ПП ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Враховуючи прострочення відповідачами сплати кредиту та процентів за договором, вони повинні сплатити банку 3% річних та інфляційні втрати, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку наданого банком, який не оспорюється відповідачами: 3% річних та інфляційні втрати за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період з 07.09.2011 р. по 18.09.2014р. складає 57091,32 грн. ( а.с.37-46). При цьому, суд не вбачає підстав для зменшення нарахувань передбачених ст. 625 ЦК України, оскільки вказані нарахування не є неустойкою, тому не можуть бути зменшені на підставі ч.3 ст.551 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Позивачем зобов'язання виконувались належним чином в повному обсязі. Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 1050 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ст. 1054 ч. 2 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов»язання забезпечується в тому числі і неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання, що передбачено п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінюються обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред»явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" від імені якого діє ТВБВ № 10010/098 філії - Кіровоградське обласне управління підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають до стягнення з кожного з відповідачів судові витрати позивача, понесені у зв'язку з розглядом справи.

Outcome: approved