Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» звернулося до суду із зазначеним позовом до Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ, ПАТ «ПУМБ», [PERSON] та просить зняти арешт накладений згідно постанови ВП №48227646 від 16 липня 2015 року державного виконавця Балалайкіної К.В. Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 10880852. В обґрунтування вимог посилається на те, що між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON], було укладено кредитний договір № СL-502/035/2007 від 13.09.07р., в забезпечення виконання зобовязань за яким укладено договір застави № РСL-502/035/2007 від 13.09.2007 року, за умовами якого [PERSON], передала ЗАТ «ОТП Банк» в заставу автомобіль марки PEUGEOT 407, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Також, 08.11.2007 року було укладено кредитний договір № ML-501/198/2007 від 13.09.07р., в забезпечення виконання зобовязань за яким укладено договір іпотеки № РМL-501/198/2007 від 08.11.2007 року за умовами якого [PERSON], передала ЗАТ «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: - земельну ділянку, загальною площею 0,096 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комітерновський район, Фонтанська сільська рада, село Фонтанка, вул. Котляревського, земельна ділянка 119, кадастровий номер 5122786400:02:001:0957. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 28.05.2010 року та договору відступлення прав б/н від 28.05.2010 року за Кредитним договором № ML-501/198/2007 від 08.11.2007 р., та кредитним договором № CL-502/035/2007 від 13.09.07р., Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML-501/198/2007 від 08.11.2007 року, та кредитним договором № CL-502/035/2007 від 13.09.07р. Постановою ВП № 48227646 від 16.07.2015 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС Одеського МУЮ в рамках виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі іпотечне майно ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а саме: - земельну ділянку, загальною площею 0,0960 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комітерновський район, Фонтанська сільська рада, село Фонтанка, вул. Котляревського, земельна ділянка 119, кадастровий номер 5122786400:02:001:0957. [PERSON] було написано заяву про добровільну реалізацію іпотечного майна, проте наявність арешту унеможливлює задоволення вимог кредитора за рахунок заставленого майна. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідачі про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходили. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог\~ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Згідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 липня 2015 року у виконавчому провадженні №48227646 відкритому за виконавчим листом Київського районного суду м.Одеси №2-2868/11 старшим державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] накладено арешт на все майно [PERSON], номер обтяження згідно до державного реєстру обтяжень 10880852.(а.с.5,11) Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не доведено існування вказаних в позовній заяві кредитного договору, договору застави, іпотечного договору(не надано суду їх копій), не доведено існування кредитної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не доведено реальність претензій щодо задоволення боргових вимог за рахунок предмету іпотеки в рамках виконання іпотечного договору (судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або іншого порядку визначеного угодою сторін), в матеріалах справи відсутня згода [PERSON] на добровільну реалізацію іпотечного майна. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.\~\~\~ Порядок задоволення вимог іпотекодержателя\~ за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку". Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України "Про іпотеку"). Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до\~ ч. ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. . Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вказаного,

Outcome: dismissed