Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

У березні 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що відповідно до ст. 1 підпункту 14.1.11 ст. 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності. Крім квартири, де позивач проживає ([ADDRESS]) в його власності знаходиться кімната в 2-х кімнатній квартирі за адресою: м Запоріжжя, [ADDRESS]. На кожну житлову площу щомісяця приходять поточні комунальні рахунки, до яких відповідачі приплюсовують неіснуючі борги, щодо яких минув 3-х річний термін позовної давності, і включають їх в основний особовий рахунок. По квартирі [ADDRESS] заборгованість виникла до 01.02.2013 р - КП "Основаніє": утримання будинку 0411 - 1800,44 грн., -заборгованість по опаленню - 2296,03 грн., - заборгованість по ГВС - 397,07 грн .; - [PERSON] «Міські теплові мережі»: централізоване опалення - 1660,39 грн., -підігрів води - 8,96 грн. По кімнаті в квартирі [ADDRESS] заборгованість виникла до 01.02.2013 р.: - КП "Основаніє": утримання будинку 0411 - 691,72 грн.; -заборгованість по опаленню - 9,75 грн., заборгованість - по ГВС - 8.81 грн., утримання будинку - 99,96 грн. - [PERSON] «Міські теплові мережі»: централізоване опалення - 1219,21 грн., -централізоване ГВП - 122,77 грн. Таким чином, зазначає позивач, нарахування суми, що знаходиться за межами строку позовної давності є безнадійною заборгованістю, яка не може бути виставлена ??до оплати споживачу, отже, повинна бути списана. Крім того, на квартиру [ADDRESS] (о/р 112413255) призначена субсидія. Після компенсації нарахованих сум, в залежності від споживання ресурсів, утворюється переплата субсидій. Цю переплату концерн «Міські теплові мережі» спрямовує не на щомісячні та наступні погашення нарахувань, а на погашення неіснуючого боргу, що перевищує трирічну позовну давність. Так, з центрального опалення і центральному ГВС з жовтня 2015 по січень 2016 року була призначена субсидія в загальній сумі 2652,15 грн., з них 1632,5 грн. було спрямоване на погашення щомісячних поточних платежів, а решту частину - 1019,65 грн. на погашення неіснуючого боргу, тим самим позбавляючи позивача права користуватися цією сумою (1019,65 грн.) для погашення наступних нарахувань по послугах. Посилаючись на ст. 19 Конституції України, ст. ст. 3, 15, 256, 257, 267 ЦК України, Закон України «Про житлово-комунальні послуги», ч.1 пп. 14.1.11, ст. 14 Податкового кодексу України від 10.12.2010г., п. 4 Указу Міністерства фінансів України № 237 від 08.10.1999 року "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку», позивач просить суд: застосувати термін позовної давності щодо стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги, що утворилась до 01.02.2013 р по КП "Основаніє" і концерну «« Міські теплові мережі»; зобов'язати КП «Основаніє і [PERSON] «Міські теплові мережі» списати з особового рахунку № 112413255 по квартирі за адресою: м Запоріжжя, 69104, вул. Чумаченко. 36, кв. 131 і з особового рахунку № 112413238 квартири за адресою: м.Запоріжжя, 69104, [ADDRESS] безнадійну дебіторську заборгованість по квартплаті та комунальним послугам в розмірі: - по квартирі [ADDRESS]: КП "Основаніє": утримання будинку 0411 - 1800,44 грн., - заборгованість по опаленню - 2296,03 грн., заборгованість по ГВС - 397,07 грн . [PERSON] «Міські теплові мережі»: центральне опалення - 1660,39 грн., -підігрів води - 8,96 грн. -по кімнаті в квартирі 114 по вул. Чумаченко. 36: КП „Основаніє: утримання будинку 0411 - 691,72 грн., -заборгованість по опаленню - 9,75 грн., заборгованість - по ГВС - 8,81 грн , -утримання будинку - 99,96 грн. [PERSON] «Міські теплові мережі»: централізоване опалення - 1219,21 грн., -централізоване ГВС 122,77 грн. Зобов'язати [PERSON] «Міські теплові мережі» провести перерахунок і корегування особового рахунку № 112413255 по квартирі [ADDRESS] з централізованого опалення і центрального ГВС для нспрямовання суми субсидії в розмірі 1019,65 грн. в сторону щомісячних і наступних нарахувань за зазначені послуги. Зобов'язати [PERSON] «Міські теплові мережі» всі наступні надходження субсидії використовувати для погашення щомісячно нарахованих платежів, а у випадку переплати, різницю спрямовувати в рахунок погашення майбутніх щомісячних платежів за житлово-комунальні послуги. Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також доповнив позов наступною вимогою: позбавити відповідачів права вимоги з нього в будь-якій формі вимагати вказаних в позовній заяві сум. Представники відповідачів [PERSON] «Міські теплові мережі» та МКП «Основаніє» позовні вимоги не визнали повністю, подали до суду письмові заперечення, посилаючись на те, що [PERSON] „МТМ по відношенню до Позивача являється виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). 18.08.2011 р. між [PERSON] МТМ та споживачем [PERSON] (адреса: [ADDRESS]) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (далі Договір). Відповідно до п. 17 договору споживач зобовязаний оплачувати в встановлений договором строк, строк встановлено п. 9 договору не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 18 правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязанні своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Всупереч, вказаним положенням чинного законодавства, Позивач не належним чином виконував свої зобовязання по оплаті наданих йому Відповідачем послу. Невиконанням своїх грошових зобов'язань Позивач порушує вищевказані вимоги законодавства й умови договору про постачання та використання теплової енергії від 18.08.2011р. Крім того, зазначив відповідач, відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форм бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Відповідно до статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі, за якою минув строк позивної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особові рахунки (за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS]) відкриті на імя [PERSON] в [PERSON] МТМ є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача. Крім того, зазначає відповідач, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. Просили суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні, останньому на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], а також кімната в 2-х кімнатній квартирі, розташованій за адресою: м Запоріжжя, [ADDRESS]. Житловий будинок, в якому проживає позивач, знаходиться на балансі МКП «ОСНОВАНІЄ», виконавцем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території визначено саме це підприємство. [PERSON] «МТМ по відношенню до позивача є виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). МКП «ОСНОВАНІЄ» до 01.09.2016 року було виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території будинку (рішення виконавчого комітету Запорізької міської № 25 від 29.01.2009р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг»), в якому знаходиться Квартири позивача. Надання та оплата послуг здійснювалась на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 року територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя», зі змінами згідно рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради № 555/2 від 24.12.2009 року «Про виключення послуг з вивезення побутових відходів зі складу послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної. власності м. Запоріжжя» та рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 297 від 30.06 2010 року «Про застосування коефіцієнту до тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя». Виконавчим комітетом Запорізької міської ради винесено рішення № 494 від 26.08.2016 року «Про вилучення обєктів житлового та нежитлового фонду, обєктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «ОСНОВАНІС» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі». Тобто, з 01.09.2016 року будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка.36 обслуговується комунальним підприємством «Наше місто». Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово - комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово - комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено [PERSON] „Міські теплові мережі в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж [PERSON] „МТМ (п. 1.3 Рішення). Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 року „Про визначення виконавців комунальних послуг Концерн „Міські теплові мережі визначений виконавцем послуг з централізованого опалення, підігріву питної води щодо населення, що мешкає житловому фонді комунальної власності міста Запоріжжя в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж [PERSON] „МТМ (п. 1.2 Рішення). Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (надалі-Правила) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875- IV від 24.06.2004 року передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору. 08.08.2011 року між [PERSON] МТМ та споживачем [PERSON] (адреса:вул. Чумаченко [ADDRESS]) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води. Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.\~ 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року (з наступними змінами) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов'язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов'язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством). Відповідно до\~ ст. 9 цього Закону\~ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Виходячи з положень\~ Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~ та «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого\~ наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237\~ виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства. Особовий рахунок, який відкрито на ім'я позивача в МКП «ОСНОВАНІЄ» є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документу будь-яких сум є правом тільки кредитора, тобто відповідача. Суд дослідивши наведені вище обставини та приписи чинного законодавства приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог. Крім того, звертаючись до суду з позовом за захистом свого порушеного права позивач не врахував того, що відповідно до діючого законодавства, він, як власник порушеного права, може скористуватися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений в\~ ст. 16 ЦК України\~ й оскарження самого факту існування заборгованості не передбачено зазначеною нормою закону в якості способу захисту прав. Порядок списання безнадійної заборгованості врегульовано Податковим кодексом України. Відповідно до ст.1 п. 1.1. цього Кодексу Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також в інших сферах, у тому числі, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Наведене вище свідчить про те, що Податковий кодекс України не регулює відносини, які виникли між сторонами по справі, оскільки вказані правовідносини є цивільно-правовими та \~врегульовані приписами Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами користування приміщеннями жилих будинків і прибудинкових територій, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.08.1991 року.

Outcome: dismissed