Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Головний лікар Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1 (далі - ХОПЛ №1) звернувся до суду з заявою про продовження госпіталізації у психіатричному закладі в примусовому порядку [PERSON], посилаючись на те, що він страждає на психічний розлад, а його лікування та обстеження можливе тільки в умовах стаціонару. На обґрунтування заяви головний лікар ХОПЛ №1 зазначив, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, через що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. В зв"язку з наявністю важкого психічного розладу, внаслідок якого хворий не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, згідно рішення Ярмолинецького районного суду від 02.09.2015 [PERSON] був госпіталізований в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку терміном до 6 місяців. В зв"язку з закінченням терміну госпіталізації 25.02.2016 [PERSON] повторно оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОПЛ №1, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворого в умовах стаціонару. В судовому засіданні представник лікарні заяву підтримав, пославшись на обставини, викладені в заяві, та пояснив, що у [PERSON] встановлений тяжкий психічній розлад, а оскільки за час лікування стан хворого не покращився, тому він потребує продовження лікування в стаціонарних умовах. [PERSON] в судовому засіданні не зміг усвідомлено висловити власну думку відносно продовження своєї госпіталізації у психіатричному закладі. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про продовження госпіталізації хворого. Заслухавши пояснення представника лікарні, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватись лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати шість місяців. Судом встановлено, що [PERSON] був доставлений в ХОПЛ № 1 28.08.2015 і у зв"язку з наявністю у нього важкого психічного розладу рішенням Ярмолинецького районного суду від 02.09.2015 був госпіталізований в ХОПЛ № 1 в примусовому порядку терміном до 6 місяців. 25.02.2016 [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про необхідність продовження лікування хворого у психіатричному стаціонарі в примусовому порядку, оскільки встановлено, що [PERSON] страждає на параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, внаслідок чого він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Після проведеного лікування стан хворого суттєво не покращився, хворий періодично буває агресивним, злісним, не спить, не виконує інструкцій, критика до свого стану відсутня. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів ХОПЛ №1 від 25.02.2016, згідно якого [PERSON] страждає на психічний розлад, виявлені при теперішньому огляді порушення позбавляють його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, а тому потребує продовження госпіталізації в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ № 1 та продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному стаціонарі в примусовому порядку. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved