Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

29.08.2014 року до суду звернулась позивачка з даним позовом. Стверджує, що 01.09.2014 року біля 9 год 00 хв. відповідчка нанесла їй легкі тілесні ушкодження. Факт заподіяння таких ушкоджень підтверджується вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 12.03.2014 року. Позивачка вважає, що їй слід відшкодувати матеріальні збитки заподіяні злочином (витрати на проїзд в маршрутці), а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позивачка та її представник в судове засіддання не з"явились. Представник позивачки подав заяву про слухання справи без його участі. Відповідачка в судове засідання з"явилась, проти позову заперечила. Пояснила, що не вважає себе винною у заподіянні позивачці легких тілесних ушкоджень, однак визнала що вирок суду (долучений до справи) мав місце і він нею не оскаржувався. Суд заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи встановив. Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 12.03.2014 року відповідачку було визнано винною у заподіянні легких тілесних ушкоджень позивачці. Ч.4 ст.61 ЦПК передбачає, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З вироку суду також випливає, що в межах розгляду кримінальної справи позивачка подавала цивільний позов, який в частині відшкодування моральної шкоди був залишений судом без розгляду, а в частині відшкодування матеріальної шкоди - у позові було відмовлено. Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Оскільки, позов про відшкодування матеріальних збитків був заявлений в межах кримінального провадження і судом він вже був розглянутий та прийнято відповідне рішення (відмовлено в задоволенні позову в частині матеріальної шкоди), - то, суд вважає, що в цій частині у задоволенні позову слід відмовити. В частні задовлення моральної шкоди, суд вважає, що позов слід задоволити частково. При цьому суд виходить з самого факту спричинення відповідачкою тілесних ушкоджень позивачці (встановлених вироком суду), а також суд бере до уваги те, що крім тілесних ушкоджень позивачку було облито нечистотами. Дана обставина безперечно нанесла певні моральні страждання позивачці. Згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування МАТЕРІАЛЬНИХ збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Ст.4 ЗУ "Про судовий збір" пердбачає, що з позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з ціною позову від 5 до 50 розмірів мінімальної заробітної плати слід сплатити судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що судовий збір в розмірі 100 грн. повинен бути розприділений пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved