Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] (транспортне)\~страхове бюро\~України (МТСБУ) звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування в порядку регрессу витрат, повязаних з регламентною виплатою, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 травня 2015 року о 20:00 год. у с. Зашків з вини громадянина [PERSON], який керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2104» з державними номерними знаками 555-69 КХ, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 25.06.2015 року. Зазначають, що в результаті зазначеної ДТП був пошкоджений транспортний засіб марки «Mitsubishi L-200» з номерними знаками AT 2549 ВК під керуванням [PERSON] Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 121 від 04.05.2015 року, складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi L-200» з номерними знаками AT 2549 ВК, становить 88 265,42 грн. Стверджують, що зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування шкоди звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №7523464 терміном дії з 28.10.2014 року до 27.10.2015 року. Вказують, що у звязку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату відповідно до розрахунку розміру регламентної виплати потерпілій особі в розмірі 50 420,00 грн., з яких 50 000,00 грн. - страхове відшкодування та 420,00 грн. - за послуги аварійного комісара, що підтверджується копіями платіжних доручень №4619рв від 15 вересня 2015 року та №СБ-000032р від 02 вересня 2015 року. Зазначають, що 15 вересня 2015 року МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у звязку з проведенням регламентної виплати потерпілому, однак в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат, а саме 50 420,00 грн. основного боргу, а також відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) в судове засідання не зявився, хоча про дату та час проведення такого був повідомлений належним чином, однак в позовній заяві зазначили про те, що просять справу розглядати за відсутності представника МТСБУ. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Інших заяв і клопотань не мають. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату та час проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, від нього на адресу суду не надходило жодних клопотань, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання повторно без повідомлення причин, поважності причин неявки ним не повідомлено, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З копії постанови Жовківського районного суду Львівської області від 25.05.2015 року з врахуванням постанови Жовківського районного суду Львівської області від 25.06.2015 року про виправлення описки вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 /чотириста двадцять пять/ грн. 00 коп. в дохід держави та стягнути з [PERSON] 36,54 грн. судового збору в дохід держави за те, що він, [PERSON] 02.05.2015 року о 20.00 год. в с. Зашків, керуючи транспортним засобом ВАЗ-2104, номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], завдавши механічних пошкоджень. Суд враховує, що [PERSON] не оскаржував дані постанови, такі набрали законної сили, що свідчить про те, що [PERSON] з такими погодився. Ч. 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так як обставини вчинення відповідачем [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлені постановою Жовківського районного суду Львівської області від 25.05.2015 року з врахуванням постанови Жовківського районного суду Львівської області від 25.06.2015 року, які не оскаржувалися та набрали законної сили, то такі є обовязковими та враховуються судом при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, однак лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У звязку із наведеним суд приходить до висновку, що обставини вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не підлягають доказуванню. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність перед третіми особами при використанні транспортного засобу "Mitsubishi L200", VIN MMBJNKB408D014427, номерний знак [NUMBER] була застрахована 27.10.2014 року, що підтверджується полісом № АІ/752364 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як зазначає позивач на момент дорожньо-транспортної пригоди 02.05.2015 року о 20.00 год. в с. Зашків цивільно-правова відповідальність перед третіми особами при використанні транспортного засобу ВАЗ-2104», номерний знак [NUMBER] не була застрахована. Наведене підтверджується матеріалами справи, зокрема, тим, що виплата страхового відшкодування відбувалася на підставі п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" [PERSON] (транспортним) страховим бюро України (МТСБУ). З копії висновку № 121 експертного автотоварознавчого дослідження, який складений експертом-товарознавцем ТзОВ Фірма «Експертиза» [PERSON] 04.05.2015 року вбачається, що пошкодження автомобіля Mitsubishi L 200, пікап - В, дизельний з робочим обємом 2447 см3, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер AT 2549 ВК, внаслідок ДТП 02.05.2015 року, які визначені при його дослідженні 22.05.2015 року, зазначені у пункті 1.2 дослідницької частини даного висновку та відображені на фотографіях фототаблиць додатку. Вартість відновлювального ремонту даного автомобіля від виявлених на момент огляду 22.05.2015 року його пошкоджень внаслідок ДТП 02.05.2015 року, в цінах станом на вказану дату огляду без врахування ПДВ, становить 160918 (сто шістдесят тисяча девятсот вісімнадцять гривень) грн. 45 коп. Ринкова вартість даного автомобіля в цінах станом на час ДТП 02.05.2015 року становить 21965 (двісті девятнадцять тисяч шістсот пятдесят дві) грн. 69 коп. Коефіцієнт фізичного зносу складових досліджуваного автомобіля Mitsubishi L 200, пікап - В, дизельний з робочим обємом 2447 см3, 2007 року випуску, ідентифікаційний номер кузова [NUMBER], державний реєстраційний номер AT25 49 ВК, становить Ез = 0,50. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіціента фізичного зносу внаслідок його пошкодження у ДТП 02.05.2015 року, з врахуванням тих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 22.05.2015 року, в цінах станом на час проведення дослідження, без врахування ПДВ, становить 88265 грн. 42 коп. Копією висновку № 121 (додаток № 1) огляду та дослідження колісного транспортного засобу (КТЗ), який складений експертом-товарознавцем ТзОВ Фірма «Експертиза» [PERSON] 22.05.2015 року, вбачається, що автомобіль Mitsubishi L 200, державний реєстраційний номер AT 2549 ВК підлягає ремонту. Згідно п. 39.1 ст. 39 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" [PERSON] (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. П. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до абзацу 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. П. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Внаслідок того, що заподіяна шкода відповідачем [PERSON], якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не була відшкодована потерпілій стороні, [PERSON], який є власником транспортного засобу «Mitsubishi L200», VIN MMBJNKB408D014427, номерний знак [NUMBER], звернувся в [PERSON] (транспортне) страхове бюро України про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 02.05.2015 року на автодорозі між населеними пунктами Великий Дорошів-Зашків за участю транспортного засобу «Mitsubishi L200» з номерним знаком АТ 2549 ВК під керуванням [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ з номерним знаком 555-69 КХ під керуванням водія [PERSON]. Належне відшкодування просив здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] в ПАТ «Діамантбанк» № 26255000202457. Наведене підтверджується копією заяви [PERSON] від 10.06.2015 року (а. с. 6). Суд враховує, що згідно полісу № АІ/752364 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.10.2014 року транспортного засобу «Mitsubishi L200», номерний знак [NUMBER], страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить пятдесят тисяч грн. Як вбачається з платіжного доручення № СБ-000032р від 02.09.2015 року позивач МТСБУ сплатило ТОВ ВМ за послуги аварійного комісара згідно рахунку № СБ-000032 від 09.07.2015 року 420,00 грн., а згідно платіжного доручення № 4619 рв від 15.09.2015 року позивач МТСБУ перерахувало 50000,00 грн. страхового відшкодування згідно наказу № 4619 від 14.09.2015 року [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Ч. 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. У п. 13.1 статті 13 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій, постраждалі учасники [PERSON] та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відомостей про те, що були підстави для звільнення відповідача від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України матеріали справи не містить. Суд враховує, що позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) зверталося до відповідача [PERSON] про компенсацію заборгованості в розмірі 50420,00 грн. у добровільному порядку. Однак як зазначено позивачем у позовній заяві в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрат МТСБУ. Доказів такої добровільної сплати не подано відповідачем на адресу суду. Суд приходить до висновку, що оскільки МТСБУ відповідно до Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснило регламентну виплату за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і заподіяв шкоду транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, враховуючи норми статтей 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тому їх позовні вимоги є обгрунтовані, підставні і як наслідок з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) підлягає стягненню 50420 (пятдесять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. як відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив сумарно 1762,00 грн. судового збору, що вбачається з платіжних доручень № 50206 від 15.05.2017 року та № 1263353 від 02.03.2018 року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому сплачена сума судового збору в розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню в користь позивача [PERSON] (транспортного)\~страхового бюро\~України (МТСБУ) із відповідача [PERSON]. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ).

Outcome: approved