Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

03.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просить визнати незаконними та скасувати рішення МСЕК № 1 відносно [PERSON] акт огляду № 507 від 26.03.2012, витяг з акту разом з довідкою сер. МСЕ-ЧНВ № 205774* від 26.03.2012 року, акт огляду у МСЕК № 783 від 22.05.2013 року, витяг з акту огляду разом з довідкою сер. АВ № 0111209 від 22.05.2013 року. В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуване рішення прийнято з грубим порушенням чинного законодавства України, без обстеження позивача та проведення необхідних медичних досліджень. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача позов визнала частково, вважала вимоги позивача необґрунтованими та такими в частині незаконності дій що не підлягають задоволенню оскільки вони діяли відповідно до роз'яснень. Позивач до суду не з'явився, про та місце розгляду справи оповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 20 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 11317, комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України. Відповідно до п. 7 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого цією ж постановою, комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п'яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності. Відповідно до п. 16, комісія визначає ступінь втрати здоров'я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності:посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;посвідчення потерпілої дитини серії "Д" та вкладишу до нього для потерпілих дітей-інвалідів при досягненні ними 18 років. Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернігові. З 2010 року їй була встановлена ІІ група інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС. При черговому переогляді в 06.05.2010 році група інвалідності [PERSON] не змінювалась. Комісія визначає ступінь втрати здоров'я, групу, час настання інвалідності та їх причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та при наявності необхідних документів. При черговому переогляді 22.05.2013 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності, загального захворювання, без терміново. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав дозу опромінення щитовидної залози радіаційним йодом, яка перевищує рівні, встановлені Міністерством охорони здоров'я України, у зв'язку із чим видано посвідчення серії А №118263 від 22.05.2010. Рішенням Чернігівської обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії для дорослих по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 29.02.2012, оформленим протоколом № 8, було скасовано попереднє рішення про встановлення [PERSON] причинного зв'язку захворювання на рак щитоподібної залози. Зазначене вище рішення комісії було скасовано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.01.2014 у справі за позовом [PERSON] до Комунального лікувального закладу "Чернігівський обласний центр радіаційного захисту та оздоровлення населення" Управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації, яке набрало законної сили. Враховуючи те, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для всіх державних установ, організацій, фізичних та юридичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, і воно впливає на вирішення даної справи, висновки МСЕК від 26.03.2012 та від 22.05.2013 року про те, що захворювання позивачки не пов'язано з впливом аварії на ЧАЕС, є незаконними. Крім того, 19.09.2013 Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України складений експертний висновок, яким позивачеві був встановлений причинний зв'язок захворювання з впливом аварії на ЧАЕС. Відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, встановлення інвалідності заочно не проводиться за п'ятьма найбільш поширеними нозологічними формами захворювань, визначеними у переліку, що затверджується МОЗ, а також у разі, коли вона спричинена: нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров'я); професійним захворюванням; захворюванням, одержаним під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; захворюванням, пов'язаним з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у ст. 27 цього Закону, та яким в дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико - соціальній експертній комісії відповідно до частини 5 ст. 17 цього Закону. Статтею 6 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що захист прав, свобод і законних інтересів інвалідів забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом. Громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його інвалідом. Відповідно до п. 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, голова або члени комісії, винні у прийнятті неправильного рішення і незаконній видачі документів про інвалідність, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. За таких обставин, проаналізувавши сукупність доказів, наданих сторонами, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved