Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Заступник керівника Ковельської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ковельська районна державна адміністрація про внесення змін до договору оренди землі від 10.09.2012 року. В обґрунтування вказаного позову прокурор зазначає, що в ході вивчення наявності підстав для застосування представницьких повноважень Ковельською місцевою прокуратурою встановлено, що умови договору оренди землі від 10.08.2012 року, укладеного між Ковельською райдержадміністрацією та [PERSON], зареєстрованого у Державному реєстрі земель 08.11.2012 року за № 072210004001555, потребують приведення у відповідність до вимог чинного законодавства в частині розмірів орендної плати. Так, на підставі розпорядження голови Ковельської райдержадміністрації № 299 від 20.08.2012 року між Ковельською райдержадміністрацією з однієї сторони та [PERSON] - з іншої укладено договір оренди землі від 10.09.2012 року, який зареєстровано управлінням Держкомзему у Ковельському районі у Державному реєстрі земель 08.11.2012 за № 072210004001555. Відповідно до п. п. 1.2 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,8299 га, для обслуговування власного приміщення корівника, що знаходиться за межами населених пунктів в межах Тойкутської сільської ради. Згідно п. 16 Договору цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. Договір укладено строком на 25 років (п. 8 Договору). Відповідно до п. п. 9, 10, 11 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі. Розмір орендної плати становить трикратний розмір земельного податку. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтом індексації, визначених законодавством. Орендна плата вноситься у строки відповідно до чинного законодавства України. Розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки в п. 5 Договору не вказано, оскільки на час його укладення нормативна грошова оцінка земель, розташованих на території Тойкутської сільської ради Ковельського району за межами населених пунктів, не проведена. . Таким чином, пункти 5, 9, 11 Договору не відповідають вимогам діючого законодавства, відтак потребують внесення змін. Рішенням Ковельської районної ради № 44/33 від 08.04.2015 року «Про затвердження технічних документацій з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,8299 га для обслуговування власного приміщення, розташованої на території Тойкутської сільської ради за межами населених пунктів, яка перебуває в оренді у [PERSON] Згідно додатку до рішення Ковельської районної ради № 44/33 від 08.04.2015 року нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки становить 285072, 33грн. Відповідно до інформаційної довідки управління Держгеокадастру у Ковельському районі від 15.06.2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 8299 кв.м. для обслуговування власного приміщення, яка знаходиться на території Тойкутської сільської ради за межами населених пунктів, з урахуванням коефіцієнта індексації (за 2014 рік - 1.249, 2015 рік - 1,433) становить 510 227,31 грн. Відтак, річний розмір орендної плати за використання земельної ділянки з урахуванням вимог ст. 288 Податкового кодексу України повинен складати 15306, 82 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Отже, чинним законодавством передбачено можливість зміни умов договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 13 Договору встановлено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, (постанова Верховного суду України у справі №2-1/10068-2008 від 06.12.2010 року). Управлінням Держгеокадастру Ковельському районі 16.06.2015 року та 28.01.2016 року направлено листи [PERSON] про необхідність внесення змін до договору оренди земліу зв'язку із законодавчим встановленням мінімального розміру орендної плати за використання земель державної власності 3% від нормативної грошової оцінки землі. Однак, відповідачем будь-яких дій з метою внесення змін до договору оренди на день звернення прокуратурою з позовом не вчинено та листом від 05.02.2016 року повідомлено управління про відмову у внесенні таких змін. Згідно інформаційної довідки про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями відповідно до державної статистичної звітності форми 6-зем, виданої управлінням Держгеокадаструу Ковельському районі, земельна ділянка, яка знаходиться на території Тойкутської сільської ради за межами населених пунктів та перебуває в оренді [PERSON],є земельною ділянкою для несільськогосподарської підприємницької діяльності, по експлікації земель - під господарськими будівлями та дворами. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VІ, який набув чинності 01.01.2013 року) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 23.06.2016 року розпорядником земельної ділянки площею 0, 8299 га, розташованої на території Тойкутської сільської ради та наданої в оренду [PERSON], є Головне управління Держгеокадастру у Волинській області. Водночас, стороною договору оренди землі є Ковельська районна державна адміністрація. Як вбачається із приписів ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», зміна розпорядника земельною ділянкою не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди землі. Частинами 1, 5 ст. 1481 Земельного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Вимоги даної статті поширюються також на випадки переходу повноважень від одного органу державної влади до іншого при розпорядженні земельними ділянками державної власності, які перебувають у їх постійному користуванні. Даний спір зачіпає інтереси держави, яка згідно п. 2 ч. 1 ст. 121 Конституції України покладає на прокуратуру повноваження з представництва її інтересів в суді, які визначені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України. У п. п. 3, 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України № 3- рп/ 99 від 08.04.1999 зазначається, що в основі інтересів держави є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, тощо. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Цей позов заявлено прокурором в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, до компетенції якого віднесено укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі з відповідачем. Листом № 10-3-0.6-4326/2-16 від 23.06.2016 Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повідомило про неможливість негайного звернення до суду з позовом про внесення змін до договору оренди землі у зв'язку зі значним обсягом на території Волинської областідоговорів, орендна плата у яких є нижчою встановленого діючим законодавством мінімуму. Окрім цього, зверненню управління до суду перешкоджає відсутність потрібного обсягу фінансування для сплати судового збору. Водночас, зволікання з вирішенням питання щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні [PERSON], суперечить положенням Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» щодо встановлення мінімального розміру орендної плати за використання земель державної власності в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, є причиною фінансових втрат місцевого бюджету та порушує інтереси держави. Зазначене є підставою представництва прокуратурою в суді інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області з метою їх захисту. Суд, вивчивши матеріали справи та вимогу прокурора про підтвердження наявності підстав для представлення прокурором інтересів Головного управління Держгеокадастру у Волинській області приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Із рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 слідує, що під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та Законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, як передбачено ст.ст. 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому Законом надано повноваження органу виконавчої влади. Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, представляє інтереси держави України, а не інтереси Державної служи з питань геодезії, картографії та кадастру чи Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, які лише виконують функції держави. Разом з тим, відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 45 ЦПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 з метою представництва інтересів держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою) у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Відповідно до приписів Закону України «Про прокуратуру» прокурор вчиняє дії, спрямовані на обґрунтування підстав для представництва виключно в суді. Ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Абзацами 1-3 п. 4 вказаної статті визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором лише у суді. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень. Отже, виходячи з наведеного, суд вважає обґрунтованим звернення до суду з позовом заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури. В судовому засіданні представник місцевої прокуратури та Головного управління Держгеокадастру у Волинській області позов підтримали з підстав, викладених в заяві. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Ковельської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надіславши письмове повідомлення про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача підстав позову не визнав та в його задоволенні просив відмовити з підстав необґрунтованості розрахунку орендної плати за земельну ділянку. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог. Судом встановлено і цього не оспорювали сторони, що 10 вересня 2012 року між уповноваженою особою Ковельської районної державної адміністрації та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 0,8299 га, який зареєстровано управлінням Держкомзему у Ковельському районі у Державному реєстрі земель 08.11.2012 року за № 072210004001555. Відповідно до умов договору, укладеного строком на 25 років, надана в оренду земельна ділянка віднесена до земель сільськогосподарського призначення в тому числі для обслуговування власного приміщення корівника, що знаходиться в межах Тойкутської сільської ради Ковельського району за межами населеного пункту. На час укладення договору в п. 5 не зазначено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, так як не була проведена. Отже, договір не відповідає вимогам діючого законодавства та потребує внесення змін. Так, відповідно до ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до Закону. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі. Згідно із ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-УІЇ від 27.03.2014 року внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 викладено в новій редакції. Так, згідно з зазначеною нормою Податкового кодексу України розмір орендної плати за земельну ділянку встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Статтею 289 Податкового кодексу України встановлено, що для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка. Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, серед іншого, використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Рішенням Ковельської районної ради № 44/33 від 08.04.2015 року «Про затвердження технічних документацій з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,8299 га для обслуговування власного приміщення, розташованої на території Тойкутської сільської ради за межами населених пунктів, яка перебуває в оренді у [PERSON] Згідно додатку до рішення Ковельської районної ради № 44/33 від 08.04.2015 року нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки становить 285072, 33грн. Відповідно до інформаційної довідки управління Держгеокадастру у Ковельському районі від 15.06.2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 8299 кв.м. для обслуговування власного приміщення, яка знаходиться на території Тойкутської сільської ради за межами населених пунктів, з урахуванням коефіцієнта індексації (за 2014 рік - 1.249, 2015 рік - 1,433) становить 510 227,31 грн. Відтак, річний розмір орендної плати за використання земельної ділянки з урахуванням вимог ст. 288 Податкового кодексу України повинен складати 15306, 82 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Отже, чинним законодавством передбачено можливість зміни умов договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 13 Договору встановлено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору, (постанова Верховного суду України у справі № 2-1/10068-2008 від 06.12.2010 року). Управлінням Держгеокадастру Ковельському районі 16.06.2015 року та 28.01.2016 року направлено листи [PERSON] про необхідність внесення змін до договору оренди земліу зв'язку із законодавчим встановленням мінімального розміру орендної плати за використання земель державної власності 3% від нормативної грошової оцінки землі. Однак відповідачем будь-яких дій з метою внесення змін до договору оренди на день звернення прокуратурою з позовом не вчинено та листом від 05.02.2016 року повідомлено управління про відмову у внесенні таких змін. Згідно інформаційної довідки про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями відповідно до державної статистичної звітності форми 6-зем, виданої управлінням Держгеокадаструу Ковельському районі, земельна ділянка, яка знаходиться на території Тойкутської сільської ради за межами населених пунктів та перебуває в оренді [PERSON],є земельною ділянкою для несільськогосподарської підприємницької діяльності, по експлікації земель - під господарськими будівлями та дворами. Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VІ, який набув чинності 01.01.2013 року) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 23.06.2016 розпорядником земельної ділянки площею 0, 8299 га, розташованої на території Тойкутської сільської ради та наданої в оренду [PERSON], є Головне управління Держгеокадастру у Волинській області. Водночас, стороною договору оренди землі є Ковельська районна державна адміністрація. Як вбачається із приписів ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», зміна розпорядника земельною ділянкою не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди землі. Частинами 1, 5 ст. 1481 Земельного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, щоперебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельнуділянкупереходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Вимоги даної статті поширюються також на випадки переходу повноважень від одного органу державної влади до іншого при розпорядженні земельними ділянками державної власності, які перебувають у їх постійному користуванні. Отже, з підстав, викладених вище, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі наведенного та

Outcome: approved