Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.04.2012 року, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що відповідно до умов зазначеного Договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 150,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. При цьому, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.Ua/terms/pages/70/ складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.Ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У порушення умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 22.11.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 43 476 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7060 грн. 16 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 31 476 грн. 61 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 393 грн. 04 коп. Крім того, відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов при порушенні Позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 5% відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, що становить 2 046 грн. 49 коп. З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором від 03.04.2012 року в розмірі 43 476 грн. 30 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 15 грудня 2016 року відрито провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду. При цьому, судом відзначається, що 15 грудня 2017 року набрав чинності в новій редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, на підставі чого подальший розгляд зазначеної цивільної справи здійснюється за правилами ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року в порядку спрощеного позовного провадження з викликом в судове засідання учасників справи. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» Чернишова Т.І. (діє на підставі довіреності №2513-К-О від 05.06.2018 року) позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та в її інтересах представник - адвокат Качанова (Сергієнко) А.В. в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлені судом належним чином, про що свідчить розписка представника відповідача від 04.07.2018 року, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило, при цьому, представник відповідача, будучи присутньою в судовому засідання 04.07.2018 року позовні вимоги позивача не визнала, заперечувала щодо їх задоволення. Окрім того, відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, який зареєстрований в суді за вх. № 522 від 10 січня 2018 року, на обґрунтування якого зазначила, що одним із документів, що підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника, і який є обов`язковим для пред`явлення під час примусового стягнення заборгованості боржника за кредитом в судовому порядку, є оригінал заяви на видачу готівки, при цьому, вона (відповідач) вважає, що у неї відсутні будь-які зобов`язання перед банком, оскільки вона не отримувала кредит. Як вбачається з доданих до позову документів позивачем надано лише копію її (відповідача) заяви про надання їй картки з кредитним лімітом в розмірі 6000,00 грн., однак позивач у позові і розрахунку зазначає про наявність у неї заборгованості в розмірі 7060,16 грн. Крім того, вона (відповідач) не ознайомлювалася з Умовами та правилами надання банківських послуг і Правилами користування платіжною карткою, та позивачем додано до позову копію вказаних вище Умов та Правил, підписаних лише Головою Правління закритого акціонерного товариства «ПриватБанк», тоді як така копія не може бути належним та допустимим доказом, так як вона не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки нею (відповідачем) вона не підписана. Також відповідач вказала, що не знімала вказані кошти з картки, вони були зняті внаслідок незаконних дій невстановлених осіб, що стало підставою її (відповідача) звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину, на підставі якої по факту заволодіння коштами з банківської картки були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018120020000056, та на сьогоднішній день триває досудове розслідування Кропивницьким відділом поліції ГУ Національної поліції України в Кіровоградській області, слідчий Кущенко І.Ю. Також відповідач просила застосувати наслідки пропущення позивачем строку позовної давності, зазначивши, що за змістом ст. 261 ЦПК України, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В даному випадку згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами - щомісячно, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. При цьому, відповідно до позовної заяви та доданого розрахунку заборгованості вона (відповідач) перестала виконувати щомісячні зобов`язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом 27 вересня 2014 року. Таким чином строк позовної давності по штрафним санкціям та пені сплив 28 вересня 2015 року. Представником позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» подано до суду відповідь на відзив, зареєстровану в суді 05.02.2018 року за вх.ЕП-516/18-Вх, в якій зазначено, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 03.04.2012 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки, при цьому, вказана інформація про себе заповнена відповідачем особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що остання висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що «Я згодна(ен) з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді..». Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку, вказано розміри комісій та штрафів. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Приймаючи до уваги те, що за змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Крім того, відповідно до виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже і отримала кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності останньої. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Крім того, виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Щодо строків позовної давності позивач зазначив, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів, при цьому, по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається Банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної відповідачу картки до останнього дня 08 місяця 2017 року, при цьому, позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 28.11.2016 року, тобто до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається у відзиві на позов не відповідають дійсності, а строк позовної давності, як загальний, так і спеціальний, ним (позивачем) дотримано при зверненні до суду. Крім того, згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за Договором, на підставі чого посилання відповідача про те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування, - не має прийматись судом до уваги. Також зазначив, що за вище зазначених умов, посилання відповідача на шахрайське використання коштів без конкретного зазначення транзакцій виключає можливість надати Банком свою позицію стосовно викладеного. Заслухавши представника позивача, зваживши доводи, викладені в позовній заяві, враховуючи подані учасниками справи заяви по суті справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою зазначеної вище статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.04.2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, форма якого складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, Пам`ятки клієнта та Тарифів, що підтверджується підписом відповідача у заяві, при цьому, відповідно до умов зазначеного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта [PERSON] (картрахунок 5168742316003577 від 26.03.2014 року) зміна кредитного ліміту відбулася 26.03.2014 року та встановлено кредитний ліміт в розмірі 6 000 грн., 04.04.204 року мало місце зниження кредитного ліміту до 6 000 грн., 04.09.2014 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 6080 грн., 07.10.2014 року збільшено кредитний ліміт до 6 150 грн. Строк дії кредитної картки 08/17. Судом також встановлено, що при укладенні зазначеного Договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, за якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови Договору. Тим самим, судом відзначається, що підписанням Заяви відповідач приєдналася до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того, судом відзначається, що особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений між сторонами та виконувався ними. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частини недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав відповідач не заявляла. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.1., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг Банк видає клієнтові картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта /Довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якої клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно до п.п. 2.1.1.11.1, 2.1.1.12.2 Умов форма надання кредитного ліміту: «Фінансовий» кредитний ліміт може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів з картрахунку і безготівкових розрахунків за отримані товари та послуги. За користування кредитом, який надано Клієнту, при наявності пільгового періоду, Клієнт оплачує проценти за пільговою процентною ставкою (0,01 % річних) в рамках встановленого пільгового періоду за кожною платіжною операцією. Згідно з п. 2.1.1.12.3 Умов та Правил надання банківських послуг погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому та безготівковому порядку та зарахування їх Банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі угоди. Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що строк та порядок погашення кредиту по кредитним карткам з встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також овердрафта, що виник по таким карткам, приведений в пам`ятці клієнта про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбаченою тарифами та частину заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 212 ЦК України в разі наявності простроченого кредиту (овердрафта) строком повернення кредиту в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості. Строк повернення овердрафта в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафта. Строк погашення процентів по овердрафту - щомісячно за попереднім місяцем до 25-го числа. Згідно з п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг, за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 Умов. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що в разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов`язання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як: пеня = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.2 Умов та Правил в разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань позичальником по оплаті процентів за користування кредитом, в розмірі, вказаному в Пам`ятці клієнта, Тарифах, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених процентів, встановлених в Пам`ятці клієнта. Сплата штрафу здійснюється позичальником за кожний місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання позичальником зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3 Умов та Правил проценти за користування кредитом або овердрафтом нараховуються по дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4 та п. 2.1.1.12.5, при цьому проценти нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стає простроченим кредитом. Пункт 2.1.1.12.6.4 передбачає, що в разі не погашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини більше 210 днів весь кредит (овердрафт) вважається простроченим та нарахування з дати переводу кредиту (овердрафта) в статус прострочених боргових зобов`язань проводиться відповідно до п.п. 2.1.1.12.6.1 Умов. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню в розмірі, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. Відповідно до п. 2.1.1.12.7.2 Умов та Правил надання банківських послуг в разі непогашення заборгованості минулого місяця до 25-го числа поточного місяця клієнт сплачує пеню за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період, яка дорівнює діючій базовій місячній процентній ставці від заборгованості на момент списання. Пеня за несвоєчасне погашення кредитного ліміту в пільговий період відраховується в момент переходу в звичайний період кредитування. З 26-го числа поточного місяця по кредитному ліміту нарахування відсотків за користування кредитним лімітом проводиться, виходячи з базової процентної ставки. Договірне списання нарахованих процентів за користування кредитним лімітом виконується банком щомісячно в передостанній робочий день поточного місяця. Пункт 2.1.1.12.7.3 Умов передбачає нарахування процентів за користування кредитом (кредитним лімітом) або овердрафтом в дату їх оплати, передбачену п.2.1.1.12.4 та п.2.1.1.12.5 при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту або овердрафту кошти, з дня списання суми карткового рахунку до дня, коли кредит стає простроченим кредитом. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.12.8 Умов та Правил надання банківських послуг, банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Пам`яткою клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 Умов. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім того, згідно з п. 2.1.1.7.6 Розділу І Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Звертаючись до суду з позовом до відповідача [PERSON] позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» як на підстави позовних вимог зазначив, що відповідач [PERSON] є клієнтом Банку, крім того, на підставі поданої анкети-заяви від 03.04.2012 року остання приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк, при цьому, підписана нею Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, Пам`яткою клієнта та Тарифів, складають між ними договір про надання банківських послуг, при цьому, відповідач, отримавши кредитні кошти, неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 43 476, 30 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку. З досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором про надання банківських послуг виконав належним чином та у повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кредитні кошти з можливістю останній розпоряджатися ними, в той час, як відповідач [PERSON] , всупереч вимог п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, несвоєчасно погашала заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на умовах, передбачених Договором, на підставі чого виникла заборгованість, яка, за розрахунком позивача станом на 22 листопада 2016 року становить 43 476 грн. 30 коп., та яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7 060, 16 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 31 476, 61 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 393, 04 грн., а також нараховані позивачем на підставі п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг штрафи в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2 046, 49 (процентна складова), при цьому, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості в частині нарахування процентів, пені та комісії, штрафів, виходячи з наступного. Зокрема, із наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.04.2012 року, укладеного між ПриватБанком та Клієнтом [PERSON] станом на 22.11.2016 року, заборгованість за кредитом становить 7 060, 16 грн., що підтверджується також банківськими виписками з рахунку відповідача, при цьому, наявність заборгованості за кредитом, є підставою для нарахування процентів за користування кредитом згідно з умовами Договору, поряд з цим, судом встановлено, що розмір відсоткової ставки визначено за період з 26.03.2014 року по 30.08.2014 року в розмірі 27,60%, за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року в розмірі 32,40%, за період з 01.04.2015 року по 22.11.2016 року в розмірі 42,00%, що свідчить про те, що базова відсоткова ставка за вказаний період неодноразово збільшувалася Банком в односторонньому порядку за відсутності при цьому належного повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки, на підставі чого суд вважає, що відсотки за користування кредитними коштами мають нараховуватися за вказаний період станом до 22.11.2016 року, в межах заявлених банком позовних вимог на залишок тіла по кредиту саме в розмірі визначеної сторонами при укладенні Договор базової відсоткової ставки, що становить 27, 60% та які (відсотки), виходячи з розміру заборгованості по тілу кредиту, що становить 7 060,16 грн., та періоду невиконання відповідачем зобов`язань за договором, що становить 813 днів, складають 4 340, 32 грн. При цьому, судом також додатково зазначається, що відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено позикодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права Банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.4 ст.1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо Банк не лише відправив на адресу такої сторони лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку, поряд з цим, позивач не надав суду належних доказів повідомлення відповідача про збільшення відсоткової ставки, на підставі чого одностороннє збільшення позивачем процентної ставки суперечить вимогам ст.1056-1 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами, при цьому відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України обов`язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, і, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення (ст.549 ЦК України). Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що в разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи прострочені зобов`язання, передбачені п.п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як: пеня = базова процентна ставка за договором / 30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування відсотків по кредиту. Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача одночасно пені в розмірі 2 393, 04 грн. та штрафу суперечать зазначеному вище п. 2.1.1.12.6.1 Умов та положенням ст.61 Конституції України згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, на підставі чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише один з видів неустойки - штраф, який, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Розділу І Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів складає 500 грн. (фіксована частина) + 5% ( процентна складова) від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, що відповідно становить 500 грн. + (7 060 грн. +4 340, 32 грн.) х 5% = 570, 02 грн. = 500 грн. + 570, 02 грн. = 1 070, 02 грн. З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх часткове задоволення та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 03 квітня 2012 року в розмірі 12 470 грн. 50 коп. При цьому, судом не приймаються до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що кредитний договір вона не укладала, кредитних коштів не отримувала, та не знімала кошти з картки, так як вони були зняті внаслідок незаконних дій невстановленими особами, що стало підставою її (відповідача) звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину та на підставі її заяви по факту заволодіння коштами з банківської картки були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018120020000056 та на даний час триває досудове розслідування з тих підстав, що відповідач [PERSON] підписанням анкети-заяви позичальника приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг та дана заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг, тим самим, з моменту підписання відповідачем зазначеної заяви, між позивачем та відповідачем було укладено Договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України. Крім того, відповідно до виписки по картковому рахунку встановлено, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, відповідач, в свою чергу, користувалася кредитними коштами, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, що, поряд з цим, неможливо без наявності платіжної картки. Окрім того, з наданої позивачем виписки про рух коштів вбачається, що за договором частково сплачувалася заборгованість, що відображено в Графі «Сума погашення за наданим кредитом». Також, на переконання суду, наявність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2018 року за №12018120020000056 за заявою [PERSON] від 03.12.2018 року не свідчить про відсутність вини останньої у неналежному виконанні кредитного зобов`язання, більш того, судом відзначається, що з такою заявою відповідач звернулася до правоохоронних органів лише 03.01.2018 року, в той час, як позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 02.12.2016 року та з 19.01.2017 року відповідачу з отриманням позовної заяви та документів, доданих до неї, було достеменно відомо про наявність судового провадження про стягнення заборгованості, за яким вона є відповідачем. Більш того, судом відзначається, що відповідачем не надано належних доказів звернення до позивача у встановленому Умовами порядку із відповідною заявою про блокування коштів на картковому рахунку та про внесення картки в стоп-лист платіжної системи. Стосовно заяви відповідача про застосування строків позовної давності судом відзначається, що відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права, тобто, після виникнення права на захист (охоронного). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст.259 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За частиною 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що термін дії картки становив до 08/2017 року, позивач звернувся до суду з позовом 02.12.2016 року, суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, на підставі чого, та враховуючи розмір задоволених позивачу позовних вимог, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 395, 26 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial