Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд стягнути з ДП "Чоразморшлях" на користь позивача заборгованість по виплаті заробітної плати (по виплаті інвалюти на харчування) у розмірі 3517,70 доларів США у гривні за курсом валют НБУ на день постановлення судового рішення, яка виникла у період з 05.04.2000 року по 18.10.2007 року; стягнути з ДП "Чоразморшлях" на користь позивача заборговану індексацію заробітної плати (по виплаті інвалюти на харчування) з компенсацією за період з 05.04.2000 року по 18.10.2007 р. з утриманням з ДП "Чоразморшлях" передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті; стягнути з ДП "Чоразморшлях" на користь позивача моральну шкоду у розмірі 80000 грн.; стягнути з ДП "Чоразморшлях" на користь позивача судові витрати. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.08.2014 року провадження у справі в частині стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати ( по виплаті інвалюти на харчування) у розмірі 3 517, 70 дол. США закрито. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Надав заперечення проти позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вислухавши пояснення сторін, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та такими, що випливають з трудових відносин, урегульовані положеннями ЦК України та КЗпП України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. З 05.04.2000 року по 18.10.2007 рік позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП « Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів», згідно наказу № 64/к від 05.04.2000 року позивач зачислений мотористом-електриком на судна ЧАМП, і наказом № 177к від 18.10.2007 року звільнений за власним бажанням, що вбачається з копії трудової книжки, наявної в матеріалах справи (а.с.7-9). Позивач зазначає те, що за час трудових відносин у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 3178, 59 дол. США- сума заборгованості ДП « Чоразморшлях» по закінченню рейсу від 27.10.2004 року, де позивач працював на посаді моторист-електрик на судні Гогланд (а.с. 10), 176,11 дол. США та 162, 85 дол. США - заборгованість по закінченню рейсу від 05.03.2006 року, де позивач працював на посаді моторист-електрик на судні « Херсонес» ( а.с.11,12). З листа № 001/980 від 30.10.2013 року ДП « Чоразморшлях» вбачається, що за час роботи позивача на підприємстві дійсно утворилась заборгованість у розмірі 3 517, 7 дол. США, ухвалою господарського суду Одеської області порушено справу про банкрутство ДП « Чоразморшлях» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; листом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 4984-0-33-09-25 від 22.05.2009 року до ДП « Чоразморшлях» надано роз'яснення, стосовно складових фонду заробітної плати, де зазначено, що до фонду зароюітної плати не належать витрати на колективне харчування плавскладу, річкового, морського та рибпромислового флотів, а також суми, нараховані працівниками за час затримки розрахунку при звільненні. ( а.с. 13). Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У зв'язку із роботою позивача за кордоном заробітна плата йому нараховувалась у доларах США. Згідно Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року № 114/8713,в розділі « Інші виплати, що не належить до фонду оплати праці» визначено витрати на колективне харчування плавскладу річкового, морського та рибопромислового флотів ( п.3.17). Відповідно до ст.. 2 Закону України « Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру - оплата праці ( грошове забезпечення). Пунктом 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року № 114/8713 до фонду оплати праці включаються нарахування найманими працівниками у грошовій та натуральній формі ( оцінені у грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Згідно п. 3.17 вищезазначеної Інструкції колективне харчування плавскладу річкового, морського та рибопромислового флотів до фонду оплати праці не входить. З наведеного вище вбачається, що заборгованість з інвалюти на харчування ( замість добових) індексації не підлягає, тому в задоволенні вимоги в частині стягнення « індексації заробітної плати ( по виплаті інвалюти на харчування)» слід відмовити. 23.01. 2008 року Господарським судом Одеської області за заявою ДП « Морський торговельний порт « Южний» була порушена справа № 21-2/6-08-25 про банкрутство ДП « Чоразморшлях» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Процедура розпорядження майном ДП « Чоразморшлях» в рамках справи про банкрутство та дія мораторію на задоволення вимог кредиторів триває. Згідно ст..ст.1,11,12 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на даний час ДП «Чоразморшлях» не має юридичного права на виконання грошових зобов'язань перед позивачем. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь суму завданої йому моральної шкоди в розмірі 80 000 грн. Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача. Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не надав ніяких доказів причино- наслідкового зв'язку між поведінкою відповідача та його моральними стражданнями. Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження факту заподіяння йому відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не обгрунтував, з чого він виходив, визначаючи розмір заподіяної йому шкоди. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed