Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач, [PERSON] , звернувся до Ямпільського районного суду Сумської області, через свого представника - адвоката Страшок О.В., з позовною заявою, яку уточнив, про надання права на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позов мотивує тим, що [INFO] померла його рідна тітка, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яку остання прийняла після смерті своєї матері, бабусі позивача, [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач на житловий будинок з господарськими спорудами оформив свої спадкові права, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.01.2020. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0922 га, кадастровий номер №5925655700:02:027:0007. Оформити свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку позивач не може, оскільки його тітка [PERSON] та бабуся [PERSON] на дату смерті не отримали документів, що посвідчували б право власності на земельну ділянку. За життя [PERSON] розпочала процес приватизації земельної ділянки. За даних обставин Свеською селищною радою Ямпільського району Сумської області позивачу було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в [ADDRESS] . Однак, Ямпільською селищною радою Сумської області роз`яснено про неможливість проведення державної реєстрації права власності на зазначену вище земельну ділянку, оскільки позивач є спадкоємцем майна [PERSON] , а не [PERSON] , якій рішенням виконкому Свеської селищної ради №17 від 17.03.1995 передано у приватну власність спірну земельну ділянку. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати за ним право на завершення процедури приватизації земельної ділянки з отриманням правовстановлюючих документів на його ім`я на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки №5925655700:02:027:0007, яка розташована за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача - адвокат Страшок О.В. в судовому засіданні просив розгляд справи здійснювати за відсутності позивача, [PERSON] інтереси якого він представляє, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача, Свеської селищної ради Сумської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшов лист, в якому зазначено, що селищна рада позовні вимоги [PERSON] визнає, просить розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Суд вважає за можливе розглянути даний позов без представника відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяви чи клопотання від учасників справи. Представником позивача 14.01.2021 подано клопотання про відкладення судового засідання (а.с.50). 04.03.2021 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог (а.с.66-67). Представником відповідача подавались заяви про розгляд справи без участі представника Свеської селищної ради Сумської області. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.11.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.12.2020 на 10 год 00 хв. (а.с.32) Ухвалою суду від 10.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.01.2021 (а.с.43). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є племінником [PERSON] , яка померла [INFO] та онуком [PERSON] і це підтверджується наступними документами: копією свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , актовий запис № 136 від 23.11.1984) позивача [PERSON] , який народивася [INFO] , його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9); копією свідоцтва про народження (серія [NUMBER] , актовий запис № 34 від 29.07.1948) [PERSON] (батька позивача), який народивася [INFO] , його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10); копією свідоцтва про народження № 7, виданого 27.01.1947 Свеською селищною радою, Ямпільського району, Сумської області, з якого слідує, що [PERSON] (тітка позивача) народилася [INFO] , її батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.15); Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , установлено, що [PERSON] , померла [INFO] у віці 93 років в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області про що зроблено актовий запис про смерть №158 від 13.12.2004 (а.с.11). Згідно з ксерокопії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , установлено, що [PERSON] , померла [INFO] у віці 62 років в смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області про що зроблено актовий запис про смерть №08 від 19.01.2009 (а.с.12). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . [PERSON] після смерті тітки [PERSON] прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 20.01.2020 року приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Сумської області Лях В.В. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,09 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належного матері спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, на підставі рішення №17 виконкому Свеської селищної ради від 17.03.1995 (державні акти, свідоцтво про право власності на яку спадкодавець за своє життя не тримав), що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.20). [PERSON] (бабуся позивача) за життя розпочала процес приватизації земельної ділянки, про що свідчить рішення Свеської селищної ради від 17.03.1995 року № 17 "Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок», яким було передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.21, 21 зворот), але довести приватизацію земельної ділянки до завершення, провести реєстрацію права власності на дану земельну ділянку та отримати витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] не встигла, оскільки [INFO] померла. Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5916358912020 від 09.09.2020, слідує, що земельній ділянці розташованій за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0922 га присвоєно кадастровий номер 5925655700:02:027:0007, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.17). Рішенням Свеської селищної ради від 17.09.2020 «Про затвердження технічної документації із землеустрою гр. [PERSON] » позивачу було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в [ADDRESS] . Внесено уточнення у площі земельної ділянки по [ADDRESS] , виявлені при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно з додатком (а.с.22, 22 зворот). Згідно з повідомлення Ямпільської селищної ради Сумської області від 09.10.2020 №02-11/1188, слідує, що оскільки [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину №28 від 20.01.2020, а не [PERSON] , то подані позивачем документи не можуть бути підставою для проведення державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку (а.с.23). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи. Відповідно до частини 2 статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Земельний кодекс України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. Оскільки спадкодавець розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємець має право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на своє ім`я. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при розгляді 17 квітня 2019 року справи № 723/1061/17, провадження № 61-26091св18. Позивач не просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, а вимагає продовжити оформлення його права на спадкування за законом, а тому суд вважає, що має місце порушення права позивача на завершення приватизації земельної ділянки. Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «;Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Згідно з частиною 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Потрібно враховувати вимогу, щодо виконання спадкодавцем за життя активних дій та вимог законодавства щодо приватизації земельної ділянки, а також неможливості завершити процедуру приватизації та реєстрації за собою права власності на землю у зв`язку зі смертю, а тому така земельна ділянка входять до складу спадкового майна. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок"(втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). На підставі абз. 5 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою", відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що позивач є спадкоємцем після смерті рідної тітки, [PERSON] , яка померла [INFO] та фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] (бабусі позивача), яка померла [INFO] , в тому числі на земельну ділянку, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в [ADDRESS] , яка була передана [PERSON] на підставі рішення Свеської селищної ради від 17.03.1995 року № 17 "Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок». Таким чином, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , позивач набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали померлому, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, суд враховує позицію відповідача, який визнав позов. З огляду на вищевикладене в своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. На підставі ст. 7, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

Outcome: approved