Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала на його ім'я особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе своє майно. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (далі - домоволодіння, спадкове майно). Прийнявши спадщину позивач звернувсь за її оформленням до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] права власності на домоволодіння. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Голова Вахнівської сільської ради подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних в матеріалів відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9), яка на випадок своєї смерті склала на ім'я [PERSON] особисте розпорядження (заповіт, а.с.24), яким заповіла йому усе своє майно. Заповіт не змінено і не скасовано. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], який належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була [PERSON]. З матеріалів Спадкової справи № 237/2015 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняв позивач. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Для оформлення спадщини позивач звернувсь до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). 28.07.1977 року [PERSON] придбала за Договором купівлі-продажу (зареєстрований секретарем Вахнівської сільської Ради депутатів трудящих Липовецького району Вінницької області за №18) житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору була [PERSON], членів двору не було (а.с.11). Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). З зазначеного слідує, що [PERSON] була одноосібним власником домоволодіння [ADDRESS] У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved