Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

31.05.2016 року позивач звернулась з позовом, в якому просила надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд з неповнолітнім сином [PERSON], що народився 11.10.2007 року в м. Первомайськ Миколаївської області за межі території України до Російської Федерації на строк до 01.09.2016 року без згоди та супроводу батька дитини [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 08.12.2000 року по 21.12.2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], що народився 11.10.2007 року. Після розірвання шлюбу, син проживає із позивачкою і знаходиться на повному її утриманні, а відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дитини. На теперішній час позивачу необхідно зїздити в Росію на зустріч із матірю та сестрою, які мешкають там, при цьому вона хоче взяти сина із собою, щоб його побачили близькі, а також показати йому Москву та Петербург, а відповідач батько дитини, не дає згоди на тимчасовий виїзд дитини до Росії. Вважає, що поїздка буде сприяти всебічному та гармонійному розвитку дитини. В судове засідання позивач не зявилась, а її представник позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень по суті позову не надав. Представник Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали, справи приходить до наступного. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.12.2015 року (а.с.5) видно, що шлюб зареєстрований 08.12.2000 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано вказаним рішенням, а із копії свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народився 11.10.2007 року в м. Первомайськ Миколаївської області і його батьками є [PERSON] та [PERSON] ( а.с.4). Із характеристики від 26.05.2016 року( а.с.8) та довідки від 15.07.2016 року виданих квартальним комітетом №23 ( а.с.28) видно, що неповнолітній [PERSON] мешкає разом із матірю [PERSON], яка піклується про дитину та утримує її, а батько не цікавиться життям дитини. Із довідки Первомайської [PERSON] ступенів №1 від 15.07.2016 року видно, що [PERSON] навчається у вказаній школі у 3-А класі ( а.с.27). Згідно ст. 141 ч.1 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 150 ч.2 СК України батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Ст. 313 ч.3 ЦК України передбачає, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-Х11, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. «Правила перетинання державного кордону громадянами України», затверджені Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України" із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved