Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (далі - позовна заява або позов). Позов позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.12.2011. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] З 26.12.2014 позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-яких зв'язків не підтримують. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач витрачає зароблені кошти лише на власні потреби, інтересами своєї дитини не цікавиться, ухиляється від обов'язку утримувати дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки, в розмірі 100 грн. щомісячно, з застосуванням індексації відповідно до закону, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, в тому числі: 400 грн. 00 коп. - за правову допомогу. Позивач в судове засідання 06.11.2015 не з'явилася, подала заяву від 06.11.2015, в якій просила справу слухати без її участі та повідомила, що позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання 06.11.2015 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується оригіналами повідомлень про вручення поштового відправлення, які наявні в матеріалах справи. Заперечень проти позову не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою від 06.11.2015 судом було постановлено провести заочний розгляд даної справи. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.12.2011, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 30.12.2011 (а.с. 3). Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.04.2012 (а.с. 4). Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки виконкому Троковицької сільської ради від 14.08.2015 № 709 (а.с. 5) [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: дочка - [PERSON] проживає спільно з позивачем, чоловік - [PERSON] за даною адресою не зареєстрований. Дана обставина відповідачем не заперечується. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач має право на звернення до суду з позовом. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А значить, аліменти підлягають стягненню до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень не подав, суд приходить до висновку, що відповідач за станом здоров'я, матеріальним становищем має реальну можливість сплачувати аліменти у розмірі, вказаному позивачем у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем у позові вказано, що відповідач фізично здоровий і працездатний, працює підсобним працівником на будівництві, має нерегулярний, мінливий заробіток. З огляду на те, що відповідач в судове засідання не з'явився заперечень не подав, суд приходить до висновку, що позов в частині визначення розміру аліментів у твердій сумі підлягає задоволенню. Позивачем у позові вказано розмір аліментів у сумі 100 грн. 00 коп. Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Станом на момент розгляду справи [PERSON], [INFO], виповнилося 3 роки. Відповідно до абз. 3 ст. 7 Закону України від 28 грудня 2014 року N 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено установити у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць ... для основних соціальних і демографічних груп населення:... дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривні, з 1 вересня - 1167 гривень…. Таким чином, станом на момент розгляду справи мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років складає 350,10 грн. (розрахунок: 1167,00 х 30 % = 350,10). З огляду на це суд приходить до висновку, що розмір аліментів, вказаний позивачем у позові, є значно меншим мінімального розміру аліментів на одну дитину, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України, а значить є таким, що не відповідає інтересам дитини. А тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення розміру аліментів частково - в розмірі, що відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому ч. 2 ст. 182 СК України, станом на момент розгляду справи. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів з дня подані позовної заяви до суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць... . З огляду на це та враховуючи неподання відповідачем заперечень проти позову суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині допущення негайного виконання рішення в межах суми платежу по аліментам за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. [PERSON] є фахівцем в галузі права, що підтверджується дипломом від 29.06.1996 (а.с. 20) та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.03.2014 (а.с. 21), згідно з якою основним видом діяльності ФО-П [PERSON] є діяльність у сфері права. А тому витрати позивача, пов'язані з оплатою наданої фахівцем правової допомоги, вважаються судовими витратами у розумінні ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 84 ЦПК України. Фактичне понесення позивачем вказаних витрат підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 30 від 12.08.2015 (а.с. 8, 28), а їх надання фахівцем на користь позивача - актом прийому-передачі наданих юридичних послуг № 2 від 12.08.2015 (а.с. 8, 26). Згідно з п. 2 акту прийому-передачі наданих юридичних послуг № 2 від 12.08.2015 (а.с. 8, 26) тривалість надання фахівцем послуг склала 2 год. 20 хв. (розрахунок: 20 хв. + 2 год. = 2 год. 20 хв.), а їх загальна вартість склала 400,00 грн., які позивач у позові просить стягнути з відповідача на його користь. Таким чином, вартість однієї години надання послуг фахівцем склала 171,43 грн. (розрахунок: 400,00 грн. / 140 хв. х 60 хв. = 171,43 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Статтею 8 Закону України від 28 грудня 2014 року N 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено установити у 2015 році мінімальну заробітну плату:у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень... . А значить, граничний розмір витрат на правову допомогу за годину роботи особи, яка її надає, складає 487,20 грн. (розрахунок: 1 218 грн. х 40 % = 487,20 грн.). З огляду на це суд приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу, про стягнення яких з відповідача просить позивач, не перевищує їх граничного розміру, передбаченого ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". А тому понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір". Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А значить з огляду на задоволення позову у повному обсязі судові витрати у справі мають бути присуджені з відповідача в дохід держави. Сума судового збору за подання позову згідно з ч. 1, пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" в редакції, чинній станом на день подання позову до суду, складає 243,60 грн. (розрахунок: 1 218,00 грн. х 0,2 = 243,60 грн.). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial