Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] ( [PERSON] ) до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.05.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві було зареєстрованого шлюб між громадянином Сполучених Штатів Америки [PERSON] та громадянкою України [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 236. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , який є громадянином Сполучених Штатів України. З весни 2015 року подружні стосунки між сторонами сильно погіршились, відповідач із США переїхала назад до України, оскільки у них склались різні погляди на життя, а також на вирішення питань, які постають у спільному житті сім`ї, зокрема і щодо виховання сина. Позивач та відповідач втратили почуття любові один до одного, у зв`язку із чим з того самого часу сторони остаточно припинили своє існування як подружжя. З моменту припинення шлюбних відносин сторін і станом на сьогоднішній день позивач і відповідач проживають окремо. Позивач зареєстрований та проживає в США, відповідач разом з малолітнім сином проживає у м. Києві Дарницький район. Відповідач час від часу виїжджає до США, де проживає батько малолітнього сина. З моменту припинення сімейних відносин сторін, позивач почав надавати відповідачу кошти на утримання малолітнього сина в розмірі 450,00 доларів США на місяць, які сплачуються ним і на сьогоднішній день. Шлюб існує суто формально, подальше його збереження суперечить інтересам позивача, порушує принцип добровільності перебування у шлюбі. Позивач та відповідач не мають наміру відновлювати сімейні відносини між собою. Розірвання шлюбу не матиме негативного впливу на малолітнього сина. Позивач просить не вживати заходів до примирення подружжя, оскільки сторони не мають на меті продовжувати сімейні стосунки. Ухвалою суду від 17.09.2019 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 16.01.2020. Представник позивача в судовому засідання позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача подала письму заяву про визнання позову позивачем, яку в засіданні підтримала. Вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Так, згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.05.2010, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб (а.с. 14). [INFO] у сторін народився син [PERSON] ( [PERSON] ) (а.с.17). При цьому, в судом встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові один до одного, мають різні погляди на життя, а також на вирішення питань, які постають у спільному житті сім`ї, зокрема і щодо виховання сина, що як наслідок, призвело до того, що з весни 2015 року сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, не пов`язані спільним побутом, не підтримуються сімейних відносин. Враховуючи, що відповідач визнала позов, суд відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України вбачає підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету. Враховуючи наведене та

Outcome: approved