Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 13058.05 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач підписав заяву згідно якої йому було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 17753.83 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 26.12.2012 року між сторонами, з метою реструктуризації заборгованості, була укладена Генеральна угода, якою сторони зменшили розмір заборгованості, яка виникла у відповідача по поверненні вказаного вище кредиту. Позивач наполягає, що кредитні кошти [PERSON] отримав, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, а тому станом на 19.11.2019 року утворилась заборгованість, яку позивач визначає в сумі 13058.05 грн., що складається з наступного: 4951.69 грн. - заборгованість за кредитом; 7908.30 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 198.06 грн. - заборгованість за пенею. Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому АТ КБ "ПриватБанк" змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитом із відповідача в примусовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 29.01.2020 року. Ухвалою суду, яка була направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. Згідно ч. 8ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк" підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява, разом з запропонованими позивачем «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між ним та банком кредитний договір, що стверджується підписом у заяві. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. На підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за отриманим кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.2.1.1.5.7 договору, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У пункті 2.1.1.12.6.1 умов та правил надання банківських послуг визначено, що у випадку виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100,00 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених банком тарифів. Відповідно до Генеральної угоди, яка підписана сторонами 26.12.2012 року, сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру заборгованості, яка виникла з дати надання кредиту. Пунктом 2.5 Генеральної угоди сторони визначили, що позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту, процентів та винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і правил. За порушення умов вказаної угоди п. 2.2 сторони визначили штраф у розмірі 981 грн. 04 коп. Для надання послуг банк видає боржнику платіжну картку на умовах визначених п. 2.1 вказаної Генеральної угоди. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, суму коштів не повернув та ухиляється від її сплати. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач користувався вказаними коштами, що стверджується матеріалами справи, тобто використовував їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знав, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Окрім того відповідач до суду із позовною заявою про розірвання вказаного кредитного договору не звертався. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови договору, заборгованість не погашає та ухиляється від їх повернення, а матеріали справи доказів, які б спростовували вказані обставини не містять, а тому у суду є всі підстави для стягнення заявленої позивачем суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Розмір заборгованості складає 13058.05 грн., що складається з наступного: 4951.69 грн. - заборгованість за кредитом; 7908.30 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 198.06 грн. - заборгованість за пенею. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжними дорученнями від 03.12.2019 року та від 18.12.2019 року, який разом складає 2102 грн.. На підставі зазначеного та

Outcome: approved