Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

04 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 13 листопада 2012 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати пеню та штрафи на умовах, передбачених договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 липня 2018 року, у нього утворилась заборгованість в сумі 71936,14 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю №8500-К-Н-О) в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач не з'явився в судове засідання, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 13 листопада 2012 року на підставі заяви відповідача між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" правонаступником якого є позивач та відповідачем, було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою за користування кредитом 27,60 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача (а.с.7-32). За Умовами та Правилами надання банківських послуг та витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" якою передбачено порядок нарахування та зобов'язання відповідача по сплаті відсотків, порядок погашення боргових зобов'язань, штрафу у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій, в разі порушення строків платежів по зобов'язанням та пені за несвоєчасне погашення заборгованості, відповідач зобов'язався сплачувати кредит та інші боргові зобов'язання передбачені кредитним договором шляхом внесення щомісячного платежу у розмірі 7% від заборгованості, однак не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, до 25 числа кожного місяця. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені\~ст.611 ЦК України\~та умовами договору. Зокрема кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Статтями\~526, 612, 625 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31 липня 2018 року у нього утворилась заборгованість в сумі 71936,14 грн., з яких: 3168,10 грн. - заборгованість за кредитом; 60592,85 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4273,47 грн. заборгованість за пенею; та штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) і 3401,72 грн. ( процентна складова) (а.с.5-6). Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, з нього на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом та штрафу (фіксована частина) за користування ним. Разом з тим, відповідно до \~ст.1056-1 ЦК України\~процентна ставка може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, доданих позивачем, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування розрахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. За п.1.1.3.1.9 вказаних Умов банк зобов'язаний не частіше одного разу на місяць способом, зазначеним в заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведенні за минулий місяць операції по картрахунку. Умови та спосіб надання виписки про стан картрахунку заява не містить. З наданого позивачем розрахунку убачається, що після 10 лютого 2015 року відповідач не здійснював операцій по картрахунку та припинив сплачувати кредит. З 01 квітня 2015 року банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку з 32,40 % до 42,00 %. Однак доказів на виконання вимог Умов та правил надання банківських послуг щодо належного повідомлення відповідача про зміну розміру фіксованої процентної ставки позивач не надав, відповідно, суд доходить висновку, що банк в порушення вимог кредитного договору та вимог чинного законодавства змінив розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку, відповідно проценти за прострочену заборгованість за період з 25 липня 2014 року по 27 лютого 2015 року, згідно розрахунку позивача, складає 468,84 грн., та за період з 27 лютого 2015 року по 31 липня 2018 року підлягають стягненню виходячи з процентної ставки 32,40% річних, що складає 3514,05 грн. (3168,10 х 32,4% : 360 = 2,85 грн. % за 1день х 1233 днів). Щодо вимог позивача про стягнення пені та штрафів, суд доходить наступного. З розрахунку заборгованості наданого банком слідує, що комісію зазначеним кредитним договором не встановлено, а сума заборгованості зазначена у колонках розрахунку як пеня та комісія, складається лише із пені. Згідно зі\~ст.549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень\~ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003 цс15. Пункти 2.1.1.7.6. та 2.1.1.12.6.1 Умов і тарифи обслуговування кредитної карти "Універсальна", передбачають стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту, та штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, тобто одне й те саме порушення зобовязання, а тому їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають. Крім того, підлягають і частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу процентна складова (5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій), а саме в розмірі 357,55 грн., оскільки заборгованість за кредитом з урахуванням розміру відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 7150,99 грн. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial