Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

У січні 2018 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ", у якому за уточненими вимогами просить в рахунок часткового погашення заборгованості перед позивачем за Рамковою угодою № FW115.862 від 05.08.2014 року та договору про надання траншу №1.44603/ FW115.862 від 28.09.2016 в сумі 1448380 грн., звернути стягнення на майно, що пребуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» відповідно до Договору іпотеки № 335452-ІД1 від 12.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 789, а саме: на квартиру, загальною площею 53.9кв.м., житловою площею 36.7 кв. м., реєстраційний номер нерухомого майна 429386780000, номер запису про право власності 6650823, адреса : [ADDRESS] , та належить [PERSON] , шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 1 075 900 (один мільйон сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., але не нижче ніж буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стаді оцінки майна під час проведення виконавчих дій та зобов`язати [PERSON] передати АТ "ПроКредит Банк" оригінали правовстановлюючих документів, та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між АТ "ПроКредит Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" був укладено Рамкову угодою № FW115.862 від 05.08.2014 року відповідно до умов якого позивач здійсним кредитування третьої особи на підставі кредитного договору п. 2.1. На підставі Рамкової угоди, між позивачем та третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" укладено Договір про надання траншу №1.44603/ FW115.862 від 28.09.2016, на наступних умовах в сумі 2093100 грн., під 23,0% річних строком на 6 місяців. У забезпечення виконання зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ", між АТ "ПроКредит Банк" та [PERSON] укладено договір іпотеки № 335452-ІД1 від 12.08.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 789. Відповідно до цього договору в іпотеку банку передано квартиру, загальною площею 53.9 кв.м., житловою площею 36.7 кв. м., реєстраційний номер нерухомого майна 429386780000, номер запису про право власності 6650823, адреса: [ADDRESS] . Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором. Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" не дотримувалось умов договорів щодо погашення кредиту згідно з встановленим графіком та у встановлений строк, не виконував свої зобов`язання щодо своєчасної сплати заборгованості. У зв`язку з чим, позивач звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою від 02.02.2017 року вих. № 573/1 про усунення порушення кредитних зобов`язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Оскільки зобов`язання третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" перед позивачем залишились не виконаними, позивач звернувся з позовом до Господарського суду міста Києва. Рішенням суду від 19.07.2017 року частково задоволено позовні вимоги та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" заборгованість в розмірі 1 448 380 грн. 28. коп. Оскільки, відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 06.07.2018 року від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву,в якому вказала на невідповідність звіту про визначення вартості майна, оскільки позивачем занижено вартість квартири, у зв`язку з чим зазначила про необхідність повторної експертизи для визначення вартості квартири. 12.07.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "999" надійшла заява про залучення їх до справи у якості третьої особи, оскільки рішення у цій справі може вплинути і на їх права, яке протокольною ухвалою суду від 30.07.2018 задоволено. 30.07.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому заперечив щодо доводів відповідача, просив відмовити у клопотання про призначення експертизи. 15.08.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "999" надійшли пояснення щодо позову, у яких вказав, що підтримує вимоги до відповідача. 29.09.2020 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, по причини неявки суд не повідомив, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа-1 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, по причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не надали. Третя особа-2 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, проте подав письму заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, приходить до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" укладено Рамкову угоду № FW115.862 від 05.08.2014 року, відповідно до умов якої позивач здійснив кредитування Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" на підставі п.2.1. Рамкової угоди. На підставі Рамкової угоди, між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" укладено Договір про надання траншу №1.44603/ FW115.862 від 28.09.2016, на наступних умовах в сумі 2 093 100 грн., під 23,0% річних строком на 6 місяців. В забезпечення виконання зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ", між АТ "ПроКредит Банк" та [PERSON] укладено договір іпотеки № 335452-ІД1 від 12.08.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 789. Відповідно до цього договору в іпотеку банку передано квартиру, загальною площею 53.9 кв.м., житловою площею 36.7 кв. м., реєстраційний номер нерухомого майна 429386780000, номер запису про право власності 6650823, адреса: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку падати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін па зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписом ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Окремим видом застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст. 575 ЦК України). Як передбачено частиною першою ст. 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування, в тому числі (частина третя ст. 7 Закон України «Про іпотеку»). Згідно п. 3.3. Іпотечного договору, іпотекою забезпечуються виконання всіх Основних зобов`язань та вимог Іпотекодержателя, а також вимог, які відповідно до законодавства можуть бути задоволені за рахунок Предмета Іпотеки. Відповідно до п. 2.2. Іпотечного договору, предметом іпотеки, є нерухоме майно, що належить Іпотекодавцю, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У пункті 6.1. договору іпотеки зазначено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення Позичальником та /або Іпотекодавцем умов кредитних договорів чи Договору та в інших випадках передбачених законодавством. Як роз`яснено у пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч.1 ст. 20 ЦК, ст.ст. 3, 4 ЦПК). Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Згідно положень ст. ст. 1, 33 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як роз`яснено у пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року за № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача відмовідачем не надано, як і відсутні докази належного виконання умов договору. Згідно ст.35 ЗУ «Про Іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" не дотримувалось умов договорів щодо погашення кредиту згідно з встановленим графіком та у встановлений строк, не виконував свої зобов`язання щодо своєчасної сплати заборгованості. У зв`язку з порушенням умов кредитного договору, що виявилось у неналежному погашенні кредиту згідно зі встановленим графіком та порушенні сплати процентів за користування кредитом, позивач направляв на ім`я відповідача та третьої особи вимоги від 02.02.2017 року про погашення простроченої заборгованості, про усунення порушень та дострокове погашення заборгованості, а також попередив про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цих вимог (а.с. 11-12), однак заборгованість не була погашена. У зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" порушило вимоги договору та зобов`язання залишилось не виконаним, АТ "ПроКредит Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 року позовну заяву задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТ ТРЕЙД КОМПЛЕКТ" на користь АТ "ПроКредит Банк" заборгованість в розмірі 1 448 380 грн. 28. коп. 08.12.2017 року ТОВ «Міжнародна юридична компанія «СЛОМОН-ГРУП», згідно договору іпотеки №335452-ІД1 від 12.08.2014 року укладеного між АТ "ПроКредит Банк" та [PERSON] , було складено звіт про незалежну оцінку майна за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого ринкова вартість майна становить 1 075 900 грн. Відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставо держатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно зі ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до п. 2.2.1. Іпотечного договору, зокрема вартість предмету іпотеки складає 1143360 грн. Згідно п.2.3. Договору Іпотеки, заставна вартість предмета іпотеки встановлена станом на дату укладання Договору та визначена за погодженням Сторін на підставі Акта Оцінки від 12.08.2014 року Сторони погоджуються, що протягом дії Договору Заставна вартість може бути змінена, про що складається новий Акт оцінки, де визначається та відображається нова Заставна вартість Предмета Іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Аналогічна позиція вказана у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, в якій вказано, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам статті 39 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, па підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Відтак позивач має право на звернення стягнення на нерухоме майно, яке передане відповідачем в іпотеку згідно умов договору іпотеки. Таким чином, судом було встановлено факт невиконання відповідачем своїх кредитних зобовязань, а тому з урахуванням вищевказаних обставин справи та норм Закону, у суду є всі законні підстави звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів, за ціною, яка буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стаді оцінки майна під час проведення виконавчих дій. На момент розгляду справи, жодних доказів погашення боргу, відповідачем суду не надано, та відповідно у суду вони відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, ґрунтуються на вимогах закону, а тому в цій частині підлягають задоволенню, в рахунок часткового погашення заборгованості перед позивачем за Рамковою угодою № FW115.862 від 05.08.2014 року та договору про надання траншу №1.44603/ FW115.862 від 28.09.2016 в сумі 1448380 грн., звернути стягнення на майно, що пребуває в іпотеці АТ «ПроКредит Банк» відповідно до Договору іпотеки № 335452-ІД1 від 12.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зарембою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 789, а саме: на квартиру, загальною площею 53.9кв.м., житловою площею 36.7 кв. м., реєстраційний номер нерухомого майна 429386780000, номер запису про право власності 6650823, адреса : [ADDRESS] , та належить [PERSON] , шляхом реалізації його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, яка буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стаді оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Що стосується вимоги про зобов`язання [PERSON] передати АТ "ПроКредит Банк" оригінали правовстановлюючих документів, технічної документації, всіх договорів оренди (суборенди, найму, користування, спільної діяльності) та інші договори, на підставі яких у третіх осіб виникає право користування квартирою та вимога про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, то вказані вимоги є передчасними та необґрунтованими, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в сумі 4800 грн.

Outcome: approved