Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] ,звернувшись до суду в інтересах малолітньої [PERSON] , зазначила, що [INFO] ,перебуваючи у місцях позбавлення волі, помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у виді права на земельну частку (пай) , розміром 6,18 умовних кадастрових гектар на території Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, що входить до складу Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області. Малолітня [PERSON] , 2014 р.н., є онукою померлого [PERSON] та вважається такою,що прийняла спадщину після смерті діда. Позивач , який діяв в інтересах малолітньої [PERSON] , 11 листопада 2020 року звернувся до державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою державного нотаріуса від 11 листопада 2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність у заявника правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 18.11.2020 року № 1207/101-20 , [PERSON] був включений до переліку громадян членів КСП «Зоря» Мирнодолинської сільської ради за № 57, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДН № 013, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 13, та виданого КСП «Зоря», згідно рішення Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області від 27.10.1995 року. Також зазначено, що [PERSON] сертифікат на право на земельну ділянку (пай) по КСП «Зоря» Мирнодолинської сільської ради не отримав. Земельна ділянка в натурі не виділялася,державний акт не видавався. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Посилаючись на\~вказані обставини,\~позивач просить\~суд визнати\~за малолітньою [PERSON] в порядку\~спадкування за\~законом, право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Зоря», розміром 6,18 умовних кадастрових гектар , що за життя належало [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Олександрівського\~районного суду\~ Донецької області від 07 грудня 2020 року було прийнято позов до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про день розгляду справи. Представник позивача звернувся із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі,не заперечував проти розгляду справи у підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області звернувся до суду із заявою про визнання позову в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника. За ч. 3 ст 200ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу положень ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові докази, встановив таке. Позивач [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 1991 року виконавчим комітетом Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 32, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] \~від 10.08.2012\~року,\~виданого відділом\~ДРАЦС по\~м.\~Слов`янську Слов`янського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Донецькій області,\~актовий запис\~№ 301 ( а.с. 9,10). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ,виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області,актовий запис № 250 , [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). За довідкою Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 18.11.2020 року № 1207/101-20 , [PERSON] був включений до переліку громадян членів КСП «Зоря» Мирнодолинської сільської ради за № 57, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДН № 013, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 13, та виданого КСП «Зоря», згідно рішення Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області від 27.10.1995 року. Також зазначено, що [PERSON] сертифікат на право на земельну ділянку (пай) по КСП «Зоря» Мирнодолинської сільської ради не отримав. Земельна ділянка в натурі не виділялася,державний акт не видавався. Згідно розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації від 23.10.2000 р. №562р «Про затвердження матеріалів грошової оцінки сільськогосподарських угідь земель колективної власності КСП «Зоря»,земель резервного фонду та земель запасу Мирнодолинської сільської ради,розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах для видачі сертифікатів»,розмір земельної частки( паю) в умовних кадастрових гектарах складає 6,18. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] ,відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України , є малолітня [PERSON] ,2014 р.н., його онука. Згідно наданих відомостей державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори за вих. №556/01-16 від 09.12.2020р.,спадкова справ після смерті [PERSON] ,який помер [INFO] ,не відкривалася, інших спадкоємців померлого немає. Постановою державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори від 11 листопада 2020 року [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадщину після діда [PERSON] на право на земельну частку(пай) через відсутність правовстановлюючого документа. Спадкування права на земельний пай у разі смерті громадян - співвласників колективної власності, зокрема, й тих, що не змогли з різних причин отримати сертифікат на право на земельний пай, здійснюється згідно з нормами ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України ,до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За роз`ясненнями пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що судам потрібно мати на увазі, що ,згідно зі статтею 25 ЗК України, при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV від 05 червня 2003 року,основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У відповідності з п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно Указу Президента України від 10 листопада 1994 року N 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва", членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката. За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала на цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено, що 30 жовтня 1995 року КСП «Зоря» Мирнодолинської сільської ради Олександрівського району Донецької області отримало державний акт на право колективної власності на землю серії ДН № 013. ,згідно якого КСП «Зоря» було передано у колективну власність 3597,0 гектарів землі, для товарного виробництва сільськогосподарської продукції, відповідно до рішення Мирнодолинської сільської ради від 27 жовтня 1995 року. У список, що додається до державного акту на право колективної власності на землю включений і [PERSON] ( п/н №57) ( а.с. 18,19). Відтак, право на одержання земельної частки (паю) [PERSON] набув 30 жовтня 1995 року - з моменту передачі КСП «Зоря» державного акта про право колективної власності на землю, членом якого він був, оскільки земельна ділянка передавалась у колективну власність юридичній особі, а її члени почали спільно володіти нею після одержання державного акта про право колективної власності. Отже,вказану земельну частку (пай) можна вважати частиною спадкового майна померлого, тому, позов [PERSON] ,яка діє в інтересах [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: approved