Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до державного реєстратора приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, ТОВ «Кей-Колект» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2007 між позивачем та ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено договір споживчого кредиту №11266689000 в іноземній валюті (доларах США), в забезпечення виконання зобов`язань за яким 11.12.2007 між позивачем та ПАТ «УКРСИББАНК» було укладено договір іпотеки №72348, відповідно до якого позивач передав в іпотеку ПАТ «УКРСИББАНК» однокімнатну квартиру по [ADDRESS] . 15.02.2016 позивач отримала від відповідача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якій зазначається, що власником квартири позивача є відповідач ТОВ «Кей-Колект». Державна реєстрація була проведена відповідачем державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 02.02.2016 рішення №28033593, на підставі договору іпотеки №458к від 11.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» застосовується до даних правовідносин, оскільки позивач отримала споживчий кредит в іноземній валюті, кредит іпотеки є постійним місцем проживання поживання, а також місце його реєстрації, площа квартири становить 36,4 кв.м., іншого нерухомого майна позивач у своїй власності не має. Отже, квартира позивача повністю підпадає під вимоги зазначеного Закону, оскільки квартира [ADDRESS] є предметом іпотеки за договором кредиту, та виступає як забезпечення зобов`язань за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, використовується позивачем як місце постійного проживання, позивач з 01.10.2009 зареєстрована в цій квартирі. Тобто, 02.02.2016 на момент стягнення з позивача квартири на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» позивач постійно проживала та була зареєстрована в квартирі. У власності позивача не знаходиться жодне інше нерухоме житлове майно. За наслідками прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. рішення про проведення державної реєстрації права власності на однокімнатну квартиру за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника (позивача), незважаючи на заборону, встановленому Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а отже, рішення від 02.02.2016 №328033593 державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», є незаконним та підлягає скасуванню. Ще однією підставою позову позивача являється те, що оспорювань рішення нотаріуса від 02.02.2016 про відчуження нерухомого майна позивача на корить ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відбулось під час дії арешту на відчуження цього майна, накладеного державним виконавцем у 2011 році та 2015 році. Так, 04.11.2011 Оболонським районним судом м. Києва було прийнято рішення у справі №2-5277, яким з позивача солідарно з поручителем стягнуто заборгованість за тим самим кредитним договором від 11.12.2007 №11266689000, в сумі 863818,43 грн. У квартирі [ADDRESS] окрім позивача проживають також троє її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Іншого житла у позивача та її дітей немає. У зв`язку з викладеним просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження (з відкриттям розділу), індексний номер 28033593 від 02.02.2016 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію права власності а квартиру [ADDRESS] за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та номер запису про право власності 13083240, і поновити відомості у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна - однокімнатна квартиру [ADDRESS] , що передували скасованим записам. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Відповідач державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надала. У матеріалах справи міститься заява приватного нотаріуса КМНО Кобелєвої А.М. з проханням проводити розгляд справи без її участі, просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 32). Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2007 [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] , загальною площею 36,40 кв.м., жилою площею 19,00 кв.м. (а.с. 9). Між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1126689000 від 11.12.2007, відповідно до якого банк надав позивачу кредит (грошові кошти) в розмірі 101000,00 доларів США (а.с. 10). Між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №72348 від 11.12.2007, відповідно до якого позивач передала в іпотеку банку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю позивача на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 13-14). Як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо об`єкта нерухомого майна державний реєстратор приватний нотаріус КМНО Кобелєва А.М. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28033593 від 02.02.2016 зареєструвала право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за відповідачем ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 15). За адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , 1980 року народження, та [PERSON] , 2004 року народження (а.с. 16). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04.11.2009 ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на користь АКІБ «УкрСиббанк» 863818,43 грн. заборгованості. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 10.03.2018 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] ; прізвище після укладення шлюбу у дружини - [PERSON] (а.с. 22). Як вбачається з постанови старшого державного виконавця ВДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 20.11.2015, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] , остання проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно із ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1 статті 36 Закону України "Про іпотеку" визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотеко держателем про задоволення вимог іпотеко держателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 37 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності та предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: передача іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку"; отримання іпотеко держателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іподекодержателя, у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку". З наведеного слідує висновок про те, що сторони за договором іпотеки дійшли згоди, що право власності на об`єкт заставленого майна виникає лише у певному випадку, а саме на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотеко держателя, у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку". Крім того, відповідно до вимог Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно зі ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Згідно з Постановою Верховного суду від 31.10.2018 року у справі №465/1310/17 звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Отже визначальним при вирішенні спору щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку протягом строку дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», є настання правового наслідку, що в даному конкретному випадку передбачає фактичний перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки без згоди власника майна. Відповідно до ч.ч.1, 2,3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з тим, судом встановлено, що станом на 20.11.2015 позивач проживала за адресою: [ADDRESS] . Позивачем не надано суду доказів того, що квартира [ADDRESS] , використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, а отже вимоги Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Оскільки, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право. Враховуючи зазначене та беручи до уваги, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження зібраними у справі письмовими доказами, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed