Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 липня 2014 року о 11 год. 23 хв. в м. Дубляни, Жовківського району, Львівської області по вул. В.Великого, 2 за участю автомобіля [NUMBER] під його керуванням, що належить йому на праві власності та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON],сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху України. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 29.07.2014 року у справі № 460/2259/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] його автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження задньої лівої частини. Цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована полісом № АС9821595 від 11.04.2014 р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «Страхова група ТАС» (копія полісу №АС9821595 на 1-му арк. додається). Згідно умов даного полісу франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування, становить 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн. Відповідно до повідомлення ПАТ «Страхова група ТАС» за №6823 від 17.07.2014 р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу "Chervrolet Aveo" д.н.з. [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно Калькуляції №05578_44 від 10.07.2014 року складає 10437.84 грн., з яких 4954.15 грн. - вартість складових; 3678 грн. - вартість робіт; 1805.69 грн. - вартість матеріалів. З врахуванням коефіцієнту зносу замінених складових, що становить 31.92 %, розмір страхового відшкодування встановлено у розмірі 8856,48 (вісім тисяч вісімсот п'ятдесят шість гривень 48 коп. ) грн.. 06.08.2014 р. ПАТ «Страхова група ТАС» провела виплату страхового відшкодування у розмірі 7906,48 (сім тисяч дев'ятсот шість гривень 48 коп.) грн. без врахування франшизи у розмірі 950,00 (дев'ятсот п'ятдесят) грн.. 22.07.2014 р. він звернувся до відповідача із письмовою вимогою про виплату йому франшизи у розмірі 950,00 (дев'ятсот п'ятдесят) грн., у добровільному порядку, однак, така вимога відповідачем не виконана. У зв'язку з тим, що його автомобіль внаслідок ДТП знаходився на ремонті, він був змушений користуватися послугами таксі в період з 07.07.2014 року по 11.07.2014 року включно для добирання на роботу, у зв'язку з чим поніс матеріальні збитки в сумі 758,0 грн.. Також, у результаті неправомірних дій відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він та моя сім'я (дружина та малолітня донька) зазнали внаслідок пошкодження транспортного засобу та неможливістю користуватись ним протягом тривалого часу (ДТП сталось 05.07.2014 p., а страхове відшкодування отримав 06.08.2014 р.). Через ДТП, що відбулось 05.07.2014 р. його сім'я була позбавлена можливості виїзду на відпочинок (з 14.07.2014 року по 07.08.2014 року я перебував у черговій щорічній відпустці), на закупівлю продуктів, та на відвідування його донькою гуртка з плавання у м. Львові, у зв'язку з чим виникли певні незручності. Ушкодження його автомобіля та потреба у здійсненні його ремонту негативно вплинули на його звичайний життєвий ритм, що виразилось у тому, що він був вимушений шукати майстрів та запчастини на виконання ремонтних робіт. Усі ці обставини суттєво погіршили уклад його життя, що також позначилося на загальному його психологічному стані, що виразилось у його роздратованості, погіршенні сну, пригніченому настрої та переживаннях з приводу ремонту автомобіля. У зв'язку з чим, він звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача в його користь франшизу у розмірі 950,0 (дев'ятсот п'ятдесят) грн.; витрати за користування послугами таксі у розмірі 758,0 (сімсот п'ятдесят вісім) грн. витрат; моральну шкоду у розмірі - 3000,0 (три тисячі) грн.; поштові витрати у розмірі - 12,44 (дванадцять грн. сорок чотири коп.) грн.; витрати пов'язані із оплатою судового збору - 247,60 (двісті сорок сім грн. 60 коп) грн., де 243,60 грн - судовий збір, 4,00 грн. - послуги банку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Поросить позов задоволити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] належить частково задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. З постанови Яворівського районного суду Львівської області від 29.07.2014 року у справі № 460/2259/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що [PERSON] визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, за те, що він 05.07.2014 року, біля 11 години 23 хвилин, керуючи автомобілем марки «IFA-50», реєстраційний номер [NUMBER], під час руху по вулиці В.Великого в місті Дубляни, Жовківського району, в порушення Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції і зітнувся з автомобілем марки «Шевроле», реєстраційний номер [NUMBER], що рухався в попутному напрямку під керування водія [PERSON], та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 /а.с. 9/. Крім того, з даної постанови вбачається, що відповідач [PERSON] свою вину у вчиненому правопорушення визнав. Разом з тим, вина [PERSON] у вчиненому злочину не підлягає доказуванню, так як відповідно до ст. 61 ч. 4 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з полісу № АС 9821595 від 11.04.2014 р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «Страхова група ТАС», цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час вчинення ДТП була застрахована / а.с. 7/. Згідно ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлюється розмір франшиза. З умов даного полісу вбачається, що франшиза, на яку зменшується страхове відшкодування, становить 950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн.. Відповідно до повідомлення ПАТ «Страхова група ТАС» за № 6823 від 17.07.2014 р. вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу "Chervrolet Aveo" д.н.з. [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно Калькуляції № 05578_44 від 10.07.2014 року складає 10 437.84 грн., з яких 4954.15 грн. - вартість складових; 3678 грн. - вартість робіт; 1805.69 грн. - вартість матеріалів. З врахуванням коефіцієнту зносу замінених складових, що становить 31.92 %, розмір страхового відшкодування встановлено у розмірі 8 856,48 (вісім тисяч вісімсот п'ятдесят шість гривень 48 коп. ) грн. /а.с. 10/. З чека «Приватбанку» про отримання страхового відшкодування від ПАТ СГ «ТАС» 06.08.2014року 06.08.2014 р. вбачається, що ПАТ «Страхова група ТАС» провела виплату страхового відшкодування у розмірі 7906,48 (сім тисяч дев'ятсот шість гривень 48 коп.) грн. без врахування франшизи у розмірі 950,00 (дев'ятсот п'ятдесят) грн., що підтверджується квитанцією. У зв'язку з чим, позивач поніс матеріальні збитки у розмірі франшизи, а саме, на суму 950,00 (дев'ятсот п'ятдесят) грн.. З письмової претензії [PERSON] від 22.07.2014 р. вбачається, що останній звернувся до відповідача [PERSON] із вимогою про виплату йому франшизи у розмірі 950,00 (дев'ятсот п'ятдесят) грн., у добровільному порядку. Згідно повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції вимога була отримана відповідачем, однак відповідач дану вимогу проігнорував та станом на день звернення до суду не виплатив йому франшизи, яка передбачена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 9821595 від 11.04.2014 р.. У зв'язку із надіслання засобами поштового зв'язку даної претензії відповідачу, позивач поніс матеріальні збитки в сумі 12 грн. 44 коп., що підтверджується копією квитанції Укрпошти від 22.07.2014 р. /а.с. 12/. Крім того, як вбачається з пояснень позивача, у зв'язку із перебуванням його автомобіля на ремонті через отримані пошкодження внаслідок ДТП, він був змушений добиратись до місця роботи на таксі, оскільки проживає у м. Дубляни Жовківського району, а працює у ДП «Сі-Сі-Ай Любеля», що знаходиться у м. Жовква. Відстань від дому до роботи складає близько 25 км., а прямих рейсів громадського транспорту до місця його роботи немає. З копій квитанцій про користування послугами таксі вбачається, що позивач поніс матеріальні збитки на суму 758,0 (сімсот п'ятдесят вісім) грн. /а.с. 11/. Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції № 112 від 22.10.2014 року ТВБВ № 10013/203, позивачем за подачу даного позову сплачено судовий збір у сумі 243,60 коп.. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 247,60 грн., з яких 243,60 - судовий збір, 4 грн. - послуги банку. Однак, позивач не подано суду квитанції про сплату 4 грн. за послуги банку. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України (ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Окрім цього, ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, заподіяна при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується особою, з вини якої шкода була заподіяна. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди є підставними і підлягають до часткового задоволення, оскільки такі понесені позивачем з вини відповідача. Щодо стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди", особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім'ї. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Задовольняючи частково позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що позивачу дійсно спричинена моральна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було порушено нормальні життєві зв'язки сім'ї позивача. Також, суд враховує те, що потреба у здійсненні ремонту автомобіля негативно вплинули на звичайний життєвий ритм позивача, оскільки останній був вимушений шукати майстрів та запчастини на виконання ремонтних робіт, що в свою чергу позначилося на загальному психологічному стані позивача. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується неумисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також вимоги розумності і справедливості. Тому позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн. суд задовольняє частково, та вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 500 грн. моральної шкоди. За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги [PERSON] є підставними і підлягають до часткового задоволення. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: partial