Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

ПрАТ «СК «АХА Страхування», найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.01.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № тп11546а6х, згідно якого ПрАТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota» д/н [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 23.02.2016 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Toyota», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та «Opel», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «СК «АХА Страхування» транспортний засіб «Toyota», д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] (далі - Страхувальник) на праві приватної власності. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № 1.003.16.0002261/АХА2018341 від 16.03.2016 та 1.003.16.0002261/АХА2018340 від 16.03.2016, рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 88 386,1 грн. В зв`язку з викладеним, відповідно до умов договору страхування ПрАТ «СК «АХА Страхування» відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 88386,1 грн., що була перерахована позивачем на рахунок станції технічного обслуговування. Винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова визнано [PERSON] , під керуванням якого перебував автомобіль «ОреІ», д/н [NUMBER] . Крім того, в довідці по даному факту ДТП також зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 88 386,1 грн. Позивач зазначив, що за для врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу було направлено рекомендований лист з вимогою перерахувати суму боргу, однак відповідач не відреагував на дану претензію. Враховуючи викладене, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» просило стягнути на свою користь з відповідача суму в розмірі 88 386,1 грн. та витрати, понесені на оплату судового збору в сумі 1 762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Надав відповідь на відзив, за змістом якого відповідно до витягу Моторного транспортного страхового бюро України, на 23.02.2016 поліс АІ /5699085 є недійсним. Крім того, з 01.07.2015 ПрАТ «СК «Україна» позбавлена права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ, а відповідно до полісу, який надав відповідач, даний договір був укладений 19.09.2015 року. Пунктом 15 Договору страхування № тп11546а6х від 25.01.2016 встановлені умови виплати страхового відшкодування-«на базі СТО за вибором Страховика», що згідно п.25.11.1 означає, що при розрахунку розміру страхового відшкодування в Кошторис збитків включається вартість запасних деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначаються виключно виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО за вибором Страховика. Відповідно до п. 25.10 Договору, при пошкодження ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визнається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ(Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків з СТО(згідно з умовами п. 25.11 Договору). Щодо огляду пошкодженого автомобіля без запрошення відповідача, відповідно до Методики, згідно п.5.2 у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі(а.с.85-86). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Надав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечував та в їх задоволенні просив відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що на момент ДТП його автомобіль був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5699085 виданий ПрАТ «СК «Україна». Відповідно до умов договору страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн. Отже, в межах цієї суми за завдану шкоду відповідальна ПрАТ «СК «Україна» і позивачеві за отриманням відшкодування необхідно звертатись до даної страхової компанії. Позивач знав про наявність у нього страхового полісу, оскільки дана інформація міститься у довідці про ДТП № 87507456 від 21.03.2016, яка додана позивачем до позовної заяви. Також зазначив, що страховиком не проводилось автотоварознавче дослідження. Виплата здійснювалась на підставі рахунків СТО. З наданих матеріалів вбачається, що ані оцінювачем (експертом) ані страховиком не оглядався пошкоджений автомобіль. Акт огляду автомобіля від 24.02.2016р. складений за підписом [PERSON] . Ця же особа від імені СТО виписувала і рахунки на підставі яких була проведена виплата (рахунок-фактура №Г-00000085 від 02.032016р., счет на оплате №1185 от 02.03.2016). Тобто огляд автомобіля і виявлення пошкоджень здійснювався працівником СТО, який є прямо зацікавлений у збільшенні суми ремонту, оскільки страхове відшкодування здійснювалось на рахунки СТО. Відповідача ж, як зацікавлену особу, на огляд автомобілю запрошено не було, і проведено огляд без його участі. Вважав надані позивачем докази щодо розміру збитку неналежними, оскільки належним доказом в підтвердження оціненого розміру реальної вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу є Звіт суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу в результаті його пошкодження в ДТП, складання якого є обов`язковим при визначенні збитків, що підлягають відшкодуванню. Крім того, при прийнятті рішення по справі просив врахувати його тяжкий майновий стан, оскільки на його утриманні заходиться неповнолітня донька, маті якої померла в 2011 році, його середньомісячний дохід складає близько 8500 грн., більша частина з яких спрямовується на оплату житлово-комунальних послуг(а.с. 60-63). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому зазначив, що постановою Господарського суду м. Київ від 07.09.2018 по справі № 910/842/18 ПРАТ «СК «Україна» визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. 10.09.2018 на офіційному сайті ВГСУ оприлюднене повідомлення про визнання ПРАТ «СК «Україна» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, номер публікації 54032(а.с. 107-108). Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно з вимогами ст.ст.274-279 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. З повідомлення позивача та копій витягу із Статуту АТ «СК «АРКС», відомостей з ЄДРПОУ вбачається, що позивачем було здійснено заміну найменування з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (а.с. 130-132). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці першому пункту 4 постанови від 01березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Судом встановлено, що 23.02.2016 року о 13-45 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Опель» державний номерний знак [NUMBER] по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішохода, у зв`язку з чим автомобілям заподіяні механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки. Вказана обставина встановлена постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2016 року по справі №641/2102/16-п, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.21). Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду,що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні,чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. В результаті ДТП було пошкоджено передню праву частину, передню центральну частину автомобіля TOYOTA, COROLLA, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується довідкою № 87507426 про дорожньо-транспортну пригоду, виданою 3 ротою 4 батальйону УПС МВС у м. Харкові Міністерства внутрішніх справ України (а.с.19). Відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № тп 11546а6х від 25.01.2016 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , був застрахований автомобіль марки «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер [NUMBER] , на строк з 30 січня 2016 року по 29 січня 2017 року (а.с.4-14). 24.02.2016 року страхувальник транспортного засобу Toyota Corolla державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , звернулася до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту, що підтверджено копією повідомлення-заяви (а.с.15-17). Згідно копії акту огляду транспортного засобу по справі № 1.003.15.00946 від 24.02.2016(з фото таблицею), ремонтної калькуляції СТО, розрахунку страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Corolla державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, складає 89896,10 грн. (а.с.22-35,38). На вищевказану суму [PERSON] . ФОП [PERSON] було виписано рахунок-фактуру № 00000085 від 02.03.2016 та ТОВ «Автоарт» рахунок на оплату № 1185 від 02.03.2016, що підтверджено копіями рахунків(а.с. 36-37). Позивач виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування на підставі розрахунків в розмірі 88386,10 грн.(за мінусом франшизи безумовної в сумі 1510,00 грн.), що підтверджено копіями розрахунку страхового відшкодування, страхових актів № АХА 2018340, № АХА 2018341 та платіжних доручень № 230 252 від 17.03.2016, № 230 253 від 17.03.2016( а.с. 38-44). З копії претензії від 16.06.2016 вбачається, що на адресу відповідача позивачем направлено претензію на суму 88386,10 грн.(а.с.45-46). Автомобіль Opel kadett, державний номерний знак [NUMBER] , яким на час дорожньо-транспортної пригоди керував [PERSON] , був застрахований Приватним акціонерним товариством «СК «Україна» (страховий поліс серія [NUMBER] ), з лімітом за шкоду майну 50000,00 грн., з франшизою 1000,00 грн. (а.с.64). З копії витягу з МСБУ вбачається, що поліс № АІ 5699085 на 23.02.2016 недійсний. ПрАТ «СК «Україна» позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 01.07.2015(а.с. 93). Згідно письмових пояснень представника третьої особи ПРАТ «СК «Україна» та копії постанови суду, постановою Господарського суду м. Київ від 07.09.2018 по справі № 910/842/18 ПРАТ «СК «Україна» визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. 10.09.2018 на офіційному сайті ВГСУ оприлюднене повідомлення про визнання ПРАТ «СК «Україна» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, номер публікації 54032(а.с. 107-109). Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до вимог частини 4 статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. АТ «СК «АХА Страхування» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 23.02.2016 року, власнику пошкодженого автомобіля ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» сплачено страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] , у сумі 88 386,1 грн. перейшло до зазначеного страховика. У добровільному порядку відповідач не компенсував ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь позивача в порядку суброгації сплачену ним суму страхового відшкодування у розмірі 88 386,1 грн. В той же час згідно положень ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Відповідно до довідки виробничого підрозділу «Харківська дистанція колії» Регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» вих. № 21від 14.02.2019, відповідач працює у вказаному підприємстві на посаді монтера колії та його дохід за останні 6 місяців становив: серпень 2018-нараховано 11177,26 грн., до видачі 8580,40 грн., вересень 2018- нараховано 10846,55 грн., до видачі 8401,00 грн., жовтень 2018- нараховано 11787,65 грн., до видачі 9091,75 грн., листопад 2018- нараховано 11299,99 грн., до видачі 8771,49 грн., грудень 2018- нараховано 10873,75 грн., до видачі 8436,88 грн., січень 2019- нараховано 11413,08 грн., до видачі 8860,27 грн.(а.с.67). Згідно копій свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про смерть [PERSON] , відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, мати якої померла у [INFO] (а.с.65-66). З копій рахунків за комунальні платежі та квитанцій вбачається, що відповідач несе витрати по оплаті комунальних платежів з утримання житлового будинку згідно рахунків, які надходять за адресою його реєстрації відповідно оформленого на його ім`я особового рахунку(а.с. 68-71). З урахуванням обставин справи, зважаючи на матеріальний стан відповідача та

Outcome: partial