Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Прокурор Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в Харківської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до [PERSON], Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції, ТОВ «Курязький завод силікатних виробів», в якому просив визнати недійсним розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації № 601 від 15.06.2009 року «Про передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пересічанської селищної ради гр. [PERSON]»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 6322056500:04:000:0058) площею 2.0000 га серія ЯЕ № 518034, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011069300058, виданий на ім'я [PERSON]; визнати недійсним запис № 011069300058 про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку від 11.02.2010 серії ЯЕ № 518016, вчинений Дергачівським районним відділом Харківської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер 6322056500:04:000:0058) на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району. В обґрунтування позову зазначив, що за результатом перевірки у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів 09.01.2013 року до ЄРДР внесено відомості № 45013220280000002 за ч.2 ст. 366, ч.3 ст.365 КК України та розпочато досудове розслідування відносно колишніх посадових осіб районного відділу земельних ресурсів. На даний час досудове розслідування перекваліфіковане на ч.1 ст.366 КК України у зв'язку з частковою декриміналізацією ст.365 КК України. Вказує, що в результаті перевірки встановлено, що згідно розпорядження Дергачівської РДА від 15.10.2003 року №329, передано в оренду ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" землі Пересічанського родовища піску площею 9,0 га та землі Гаврилівського родовища піску площею 9,0 га із земель державної власності на Території Пересічанської селищної ради за межами смт. Пересічне для добування піску терміном на 5 років. Також укладено договір оренди земельної ділянки між Дергачівською РДА (орендодавець) та ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" (орендар) від 07.11.2003 № 216, який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі терміном на 5 років. В оренду передані земельні ділянки площею 9,0 га (Пересічанське родовище) та 9,0 га (Гаврилівське родовище). Згідно технічної документації по встановленню меж земельної ділянки Пересічанського родовища піску ТОВ "Курязький завод силікатних виробів", земельна ділянка віднесена до земель промисловості по виробництву будівельних матеріалів. Пунктом 2.2 Договору оренди землі № 216 від 07 листопада 2003 року передбачено переважне право орендаря на поновлення договору на новий термін, тому 24.04.2008 року ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" звернувся з клопотанням щодо продовження терміну дії договору оренди до голови Дергачівської РДА. В цей період, розпорядженнями Дергачівської РДА від 26.05.2008 року №580 та від 03.07.2008 року № 839 надано гр. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 14 га (рілля), по 2.00 га кожному, без зміни цільового призначення на території Пересічанської селищної ради за межами населеного пункту для введення особистого селянського господарства з подальшою передачею у власність. Водночас, частини земельних ділянок на які вищезазначеним громадянам надано дозвіл на розробку проектів землеустрою, накладаються на землі, які надані в оренду ТОВ «Курязький завод силікатних виробів». Розпорядженням Дергачівської РДА від 20.10.2008 року №1406 ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" було продовжено термін дії договору зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 07.11.2003 року №216, строком на 5 років. Відповідно до розпорядження укладено та підписано додаткову угоду між Дергачівської РДА та ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" та подано для реєстрації згідно діючого законодавства України до Харківської регіональної філії Дії «Центр Державного земельного кадастру», однак реєстрація не проведена. При реєстрації технічної документації із землеустрою на зазначені родовища встановлені перетини із земельними ділянками, які виділені громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на підставі розпоряджень Дергачівської РДА від 15.06.2009 року № 596, 597, 598, 599, 600, 601, 603. Частини земельних ділянок, на які видано Державні акти на право власності на земельну ділянку, для ведення особистого селянського господарства перетинає територію Пересічанського родовища піску, що відноситься до земель промисловості, хоча зміна цільового призначення не проводилась. Всього площа земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах земельної ділянки для розробки покладів піску за межами населеного пункту на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" становить 5,2021 га, а саме: [PERSON] - 0,8201 га. [PERSON] - 2 га, [PERSON] - 0,1641, [PERSON] - 0,8823 га, [PERSON] - 0,6530 га, [PERSON] - 0,1440 га, [PERSON] - 0,5386 га. Даний факт встановлений, шляхом проведення геодезичної зйомки спеціалістами у сфері геодезичних досліджень ПП «Перспектива-Земля». Відповідно до ст.ст. 20, 21 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Цільове призначення спірної земельної ділянки площею 5,2021 га, яка частково накладається на земельні ділянки громадян, була визначена проектом землеустрою та затверджена розпорядженням органу виконавчої влади. Згідно п.1 ч.1 ст.1 ЗУ «Про землеустрій» цільове призначення земельних ділянок визначається документацією із землеустрою у встановленому законом порядку (тобто у разі затвердження такої документації). Враховуючи наявність гірничого відводу, дозволу на спеціальне користування надрами для добування піску, а також наявність затвердженого проекту землеустрою у ТОВ «Курязький завод силікатних виробів», які були дійсними та не скасованими на момент 2009 року, перевіркою та досудовим розслідуванням встановлено порушення порядку зміни цільового призначення земель. Дергачівська РДА у своїх розпорядженнях від 26.05.2008 року №580 та від 03.07.2008 року № 839 про надання дозволу на розробку проекта так само як і в розпорядженнях від 15.06.2009 року № 596, 597, 598, 599, 600, 601, 603 не змінювала цільового призначення та не затверджували належні проекти відведення земельних ділянок із зміною цільового призначення земель із категорії земель промисловості на землі с/г призначення. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону Громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. Відповідно до ст. 155 ЗК України: У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Збитки, завдані власникам земельних ділянок внаслідок видання зазначених актів, підлягають відшкодуванню в повному обсязі органом, який видав акт. Також, згідно ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (Поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений ним договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект податкової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає вішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю - оправляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Позивач вказує, що вбачаються ознаки порушення вимог земельного законодавства посадовими особами Дергачівської РДА при винесенні рішень, які суперечать ст. 20 Земельного кодексу України та ст.33 Закону України "Про оренду землі", а також відповідно до ст.ст. 21, 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У зв'язку з винесенням додаткового розпорядження про продовження дії договору оренди, у зв'язку з підписання додаткової угоди, а також у зв'язку з фактичним продовженням користування земельною ділянкою Пересічанського родовища піску зі сторони TOB «КЗСВ», також вбачається факт порушення порядку припинення права користування землею. Дергачівською РДА не приймалося розпоряджень із використання положень ст.143 Земельного кодексу України ( дійсного на час виникнення правовідносин) щодо примусового припинення права користування ТОВ «КЗСВ» земельною ділянкою Пересічанського родовища піску. Разом з тим, в порушення порядку, який встановлений ЗКУ Дергачівська РДА фактично передала раніше надані в оренду землі без припинення права користування у власність фізичним особам. Зазначеними діями Дергачівська РДА припинила право користування ТОВ «КЗСВ» земельною ділянкою Пересічанського родовища піску, оскільки набуте громадянами право власності на земельні ділянки для ведення ОСГ стало абсолютним правом вказаних громадян щодо розпорядження власними землями. Зазначені обставини підтверджуються Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.12.2012 року, який складений державним інспектором сільського господарства в Харківській області Швидичем О.І. та надісланий до прокуратури району для вжиття належних заходів прокурорського реагування супровідним листом від 16.12.2012 року №9176. Прокурор прокуратури Дергачівського району Сірик В.В. в судове засідання не з'явилася, в заяві просила заслухати справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Представник Харківської обласної державної адміністрації Тимошенко Г.Ю. в судове засідання не з'явилася, в заяві просила заслухати справу у її відсутність, відповідно пояснень на задоволенні позову наполягає, посилаючись на те, що позовні вимоги прокурора Дергачівського району Харківської області є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, задала суду, заперечувала проти задоволення позову, просила суд слухати справу у її відсутність. Представник відповідача Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення, відповідно яких заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що на момент видачі розпорядження голови райдержадміністрації від 15.06.2009 року №601 «Про передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пересічанської селищної ради гр. [PERSON]» райдержадміністрацією не було порушено вимог чинного законодавства України. Представник третьої особи ТОВ «Курязький завод силікатних виробів» Мазура П.С. в судове засідання не з'явився, відповідно заяви просив суд слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, від них не надійшло повідомлення про причини неявки. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно розпорядження Дергачівської РДА від 15.10.2003 року №329, передано в оренду ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" землі Пересічанського родовища піску площею 9,0 га та землі Гаврилівського родовища піску площею 9,0 га із земель державної власності на Території Пересічанської селищної ради за межами смт. Пересічне для добування піску терміном на 5 років. Також укладено договір оренди земельної ділянки між Дергачівською РДА (орендодавець) та ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" (орендар) від 07.11.2003 № 216, який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі терміном на 5 років. В оренду передані земельні ділянки площею 9,0 га (Пересічанське родовище) та 9,0 га (Гаврилівське родовище). Позивач посилається на те, що Дергачівська РДА у своїх розпорядженнях від 26.05.2008 року №580 та від 03.07.2008 року № 839 про надання дозволу на розробку проекту так само як і в розпорядженнях від 15.06.2009 року № 596, 597, 598, 599, 600, 601, 603 не змінювала цільового призначення та не затверджували належні проекти відведення земельних ділянок із зміною цільового призначення земель із категорії земель промисловості на землі с/г призначення. Однак, розпорядженнями Дергачівської РДА від 26.05.2008 року №580 [PERSON], надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 14 га (рілля), по 2.00 га кожному без зміни цільового призначення на території Пересічанської селищної ради за межами населеного пункту для введення особистого селянського господарства з подальшою передачею у власність. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» ( Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2003, N 36) та «Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. № 677 ТОВ «Базис» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (УКЦВЗ 2.2) з подальшою передачею у власність на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Згідно ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою зобов'язані: а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Відповідно до вимог п. 6 «Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» проект відведення земельної ділянки розробляється на основі завдання, затвердженого замовником, що є невід'ємною частиною договору на проведення відповідних робіт. Судом встановлено, що згідно п. 3.2. технічного завдання на виконання робіт по складанню проекту землеустрою розробленого заступником начальника управління земельних ресурсів у Дергачівському районі Харківської області [PERSON] надавались землі за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Висновком заступника начальника управління земельних ресурсів у Дергачівському районі Харківської області погоджено проект землеустрою для відведення та подальшої передачі у власність земель із запасу земель державної власності сільськогосподарського призначення, в тому числі ріллі. Актом від 16 червня 2008 року погоджені межі ділянки [PERSON] Відповідно до п. 2.1 Тимчасового Порядку ведення державного реєстру земель затвердженого Наказ Держкомзему України 02.07.2003 N 174. Виконавець робіт формує та надає реєстратору обмінний файл разом з технічною документацією. 05 червня 2009 року Харківською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» прийнято обмінний файл. Відповідно до п. 2.3 Тимчасового Порядку Після проведення державної землевпорядної експертизи технічна документація разом з реєстраційною карткою (картками) та висновком державної землевпорядної експертизи передаються до територіального органу земельних ресурсів для підготовки відповідних рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо надання або передачі земельної ділянки у власність або користування. Таким чином, після перевірки в технічній документації не було виявлено жодних недоліків та вона була передана до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області. Згідно ст. 186 Земельного Кодексу України проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки. Відповідно до ст. 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації від 15 червня 2009 року № 601 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства (УКІДВЗ 2.2) з подальшою передачею у власність на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області та передано громадянину [PERSON] у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 2,000 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території Пересічанської селищної ради за межами населеного пункту. 11 лютого 2010 року був виготовлений відповідний Державний акт на право власності на земельну ділянку. Таким чином, право власності на земельну ділянку набуто у суворій відповідності до законодавства, що діяло на той час. Посилання позивача на те, що при реєстрації технічної документації із землеустрою на родовища ТОВ «Курязький завод силікатних виробів» встановлені перетини із земельними ділянками, які виділені громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] для ведення особистого селянського господарства на підставі розпоряджень Дергачівської РДА від 15.06.2009 року № 596, 597, 598, 599, 600, 601, 603. Частини земельних ділянок, на які видано Державні акти на право власності на земельну ділянку, для ведення особистого селянського господарства перетинає територію Пересічанського родовища піску, що відноситься до земель промисловості, хоча зміна цільового призначення не проводилась. Позивач зазначає, що земельна ділянка віднесена до земель промисловості по виробництву будівельних матеріалів згідно технічної документації по встановленню меж земельної ділянки Пересічанського родовища піску ТОВ «Курязький завод силікатних виробів». Суд вважає, що згідно ст. 20 Земельного Кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Згідно відповіді директора Харківської регіональної філії Державного агентства земельних ресурсів України Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» згідно «Книги реєстрації заявок та договорів на здійснення послуг по перевірці обмінного файлу та заповнення бланків державних актів», обмінний файл на земельну ділянку кадастровий № 6322056500:04:000:04 ТОВ «Курязького заводу силікатних виробів», землевпорядні роботи щодо якого проводилися Харківдіпроагроліс, було анульовано згідно п. 2.3 діючого на той час Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, що був затверджений наказом Держкомзему від 02.07.2003 N 174, відповідно до листа Дергачівського районного відділу земельних ресурсів вх.№3986/01-29 від 04.06.2009 року та листа виконавця робіт із землеустрою вх. №3987/01-29 від 04.06.2009 року. Пункт 2.3 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, від 02.07.2003 N 174 передбачає, що у разі негативного висновку державної землевпорядної експертизи технічної документації або потреби доопрацювання технічної документації відмітка про приймання обмінного файлу анулюється територіальним органом земельних ресурсів, а реєстраційна картка вилучається та передається реєстратору за актом приймання - передавання, що вимагає від виконавця робіт доопрацювання обмінного файлу згідно зі змінами, які повинні бути внесені до технічної документації та проходження процедури повторного здавання обмінного файлу. Інших підстав для анулювання обмінного файлу не передбачено. Таким чином, технічна документація ТОВ «Курязького заводу силікатних виробів» містила істотні порушення, що стали підставою для анулювання обмінного файлу та не може бути належним та допустимим доказом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Прокурором не надано, ані договору оренди землі, на які він посилається, ані розпорядження Дергачівської РДА про продовження терміну дії договору оренди, ані технічної документації ТОВ «Курязького заводу силікатних виробів», згідно якої, на його думку, земельні ділянки віднесені до земель промисловості по виробництву будівельних матеріалів. Разом з тим, не можна вважати належним доказом наданий позивачем акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.12.2012 року, оскільки висновки, що викладені у цьому акті є поверхневими та ґрунтуються на даних, що міститься в технічній документації ТОВ «Курязького заводу силікатних виробів», що була повернута для доопрацюванні ще у 2009 році. Слід зазначити, що згідно відповіді В.о. начальника Головного управління Держземагентства у Харківській області в період з 20.04.2012 року по 11.08.2014 року відомості про звернення ТОВ «Курязький завод силікатних виробів» з питань реєстрації технічної документації із землеустрою на землі Пересічанського родовища піску площею 9,0 га та землі Гаврилівського родовища піску площею 9,0 га у Головному управлінні Держземагентства у Харківській області відсутні, за дорученням обласної державної адміністрації Головним управлінням розглянуто клопотання ТОВ «Курязький завод силікатних виробів» від 16.10.2013 року стосовно надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 9,0 га для Гаврилівського родовища піску на території Дергачівського району та підготовлено проект відповіді. Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із частиною п'ятою статті 126 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, зміни до договору оренди землі набирають чинності в такому ж порядку, тобто після їх державної реєстрації. Згідно зі ст. 202 Земельного Кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Не проведення реєстрації додаткової угоди між Дергачівської РДА та ТОВ «Курязький завод силікатних виробів» та відсутність звернень з цього приводу свідчить про відсутність наміру продовжувати користуватися земельною ділянкою. Жодних доказів на підтвердження позову позивач не надав, як і не надає підтвердження того, що ТОВ "Курязький завод силікатних виробів" продовжував користуватися земельною ділянкою, та звертався до Харківської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» з метою проведення державної реєстрації додаткової угоди оренди земельної ділянки. За змістом ст. 116 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст. 126 ЗК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та виникає з моменту державної реєстрації цього права. Таким чином, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право власності має абсолютний характер та є непорушним. Забезпечуючи усім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Рівність умов захисту прав власності на землю випливає з норм ст. ст. 21, 55 Конституції України та ст. 152 ЗК України. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 152 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, за змістом ст. 152 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визнання недійсним державного акта на право власності на землю як самого по собі правовстановлюючого документа не передбачено зазначеною нормою, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Відповідно до частини першої ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції». Самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсними розпоряджень про передачу земельних ділянок та повернення спірного майна державі в порушення права власності набувачів, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки осіб, яким земельні ділянки були передані у власність. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed