Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

08 липня 2021 року позивачка [PERSON] , в особі представника - адвоката Киричука Володимира Васильовича, звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства «ХЛІБОРОБ» про стягнення орендної плати в сумі 13906 грн. 68 коп., а також суми понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області №472/1896/14-ц на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 4821785000:03:000:0204, площею 6,26 га, яка розташована в межах Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20 березня 2015 року на зазначену земельну ділянку було укладено Договір оренди землі від 20.03.2015 з сільськогосподарським підприємством «ХЛІБОРОБ». Заочним рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.12.2020 року, яке набрало законної сили 28.01.2021 по справі №472/421/20, зазначений договір оренди землі було розірвано. Однак відповідач протягом 2019-2020 років орендну плату не сплачував. Тому, оскільки несплата орендної плати протягом двох років є істотним порушенням умов договору, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за земельну ділянку у сумі 13906 грн. 68 коп., яка складається із орендної плати - 8020 грн., пені - 5886,68 грн. Ухвалою суду від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну заяву, просила її задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. Представник відповідача СПП «Хлібороб» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті Веселинівського районного суду Миколаївської області. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, не подав відзиву на позовну заяву, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області №472/1896/14-ц від 17 лютого 2015 року визнано у порядку спадкування за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,26 га, розташовану в межах території Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковану нею після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Миколаєві, право власності якої було посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 064000, виданим Веселинівською райдержадміністрацією. Згідно договору оренди землі від 20 березня 2015 року між [PERSON] та Сільськогосподарським приватним підприємством «Хлібороб»» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого [PERSON] передала в строкове платне користування СПП «Хлібороб» земельну ділянку кадастровий номер №4821785000:03:000:0204, строком на 10 років, за які СПП «Хлібороб» зобов`язалося сплачувати орендодавцю орендну плату у грошовій формі в розмірі коефіцієнта нормативної грошової оцінки 6% земельної ділянки, протягом року - не пізніше тридцять першого грудня поточного року. Відповідно до п. 53 Договору оренди землі від 20.03.2015 (далі - Договір) право оренди земельної ділянки виникає з з дати його підписання сторонами. Згідно п. 11 Договору орендна плата видається протягом року - не пізніше 31 грудня поточного року оренди у грошовій формі в розмірі коефіцієнта нормативної грошової оцінки 6% земельної ділянки (6 х 6,26), зазначеної у пункті 9 Договору. Згідно заочного рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.12.2020 року, що набрало законної сили 28.01.2021 року, встановлено, що вноситься орендарем щорічно у грошовому розмірі 4010 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Позивач та її представник стверджують, що орендна плата становить 4010 грн. на рік, на наполягають на задоволені позову, та стягнення з відповідача саме орендної плати за договором оренди землі від 20.03.2015 року за 2019-2020 року в розмірі 13906 (тринадцять тисяч дев`ятсот шість) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, яка складається з: орендної плати 8020 гривень; пені 5886,68 гривень. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі. За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Всупереч вимогам Договору оренди землі від 20.03.2015 року, СПП «Хлібороб» не виконувало покладені на нього Договором зобов`язання щодо сплати орендної плати. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Таким чином, на підставі достовірних, належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення орендної плати за землю є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved