Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

28.09.2017 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просять стягнути з відповідача на їх користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 25752 грн. та стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 18.07.2014 року о 10 годині 30 хвилин в м. Харкові по вул. Полтавських шлях 184, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевролет» д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] На дату скоєння цієї пригоди відповідач - водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 04.08.2014 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений транспортний засіб марки «Шевролет», д.н.з. [NUMBER], що належить власнику [PERSON] Розмір завданих збитків, згідно Звіту № 313/08/2014 від 23.08.2014 року, завданої власнику [PERSON], транспортного засобу марки «Шевролет», д.н.з. [NUMBER]. внаслідок ДТП від 18.07.2014 р., становить 24982,00 гри. за пошкоджений транспортний засіб. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6506377 (термін дії з 18.09.2013 р. по 17.09.2014 р.). Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону. МТСБУ 21.10.2014 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 24982,00 гри. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 770,00 гри. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону після проведення виплата потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст.ст.1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просили стягнути зазначену суму коштів з відповідача. Справу просили розглянути без участі представника МТСБУ. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі та пояснив, що взагалі не згодний з сумою шкоди, спричиненою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також надав відзив на позовну заяву, в якій просив застосувати строки позовної давності до позовних вимог позивача, оскільки на час звернення до суду з часу дорожньо-транспортної пригоди минуло більше трьох років. Ані [PERSON], ані [PERSON] до нього з позовними вимогами про відшкодування шкоди не зверталися, він ніяких заходів по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не приймав. В позові просив відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що 18.07.2014 року о 10.30 годині в м. Харкові по вул. Полтавський шлях 184, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER], залежно від швидкості руху та дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet», д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було спричинено матеріальну шкоду. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.08.2014 року встановлено, що [PERSON] порушив п.13.1. Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили (а.с.7). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач - водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений автомобіль марки «Chevrolet» д.н.з. [NUMBER], належить [PERSON] Згідно з Звітом № 313/08/2014 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 23 серпня 2014 року, матеріальна шкода, завдана власнику транспортного засобу марки CHEVROLET LACETTI NA19B, держномер [NUMBER], внаслідок ДТП від 18.07.2014 р., становить 24982,00 гри. (а.с. 8-30). Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6506377 (термін дії з 18.09.2013 р. по 17.09.2014 р.) (а.с.31,32). Пунктом 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до п.п. «а» п.41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 22 Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з наказом Моторного (транспортного) страхового бюро № 5384 від 21.10.2014 р. Про відшкодування з шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON], Довідкою № 1 від 07.10.2014 про розмір відшкодування кошти з фонду захисту потерпілих та платіжного доручення № 1/24073 від 21.10.2014 р., на рахунок ТОВ ВВ АВТОГРУП виплачене страхове відшкодування у розмірі 24982 грн. (а.с. 34, 35, 37). Крім того, на залучення аварійного комісара МТСБУ витратило 770 грн. (а.с.38, 39, 40). Листом від 21.10.2014 Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомляло [PERSON] про виплату [PERSON] страхового відшкодування (а.с. 36). Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Як зазначено вище, страхове відшкодування позивачем виплачене 21.10.2014 року з позовними вимогами до відповідача він звернувся 28.09.2017 року, тобто в межах строку позовної давності. На підставі викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити та стягнути з [PERSON] на його користь витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, у сумі 25752 грн. Враховуючи, що 15 серпня 2017 р. відповідач набув статусу учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, яка знаходиться в матеріалах справи, відповідно до ч.1 п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд звільняє його від відшкодування судових витрат та відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору, понесені Моторним (транспортним) страховим бюро України в розмірі 1600 грн. відносить за рахунок держави.

Outcome: approved