Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»( далі ПАТ КБ «Приватбанк»)про визнання договору іпотеки припиненим, визнання припиненим обтяження, заборони відчуження нерухомого майна, спонукання відповідача до передачі правовстановлюючих документів на приміщення [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог, які були уточнені в ході слухання справи, позивач посилається на те, що 13 лютого 2013 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області ухвалила рішення у справі № 0541/4443/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення і стягнення заборгованості за кредитним договором Вказаним рішенням у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено, рішення набрало законної сили. Вказане рішення залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.06.2013 року у справі № 6-11572св13. Під час розгляду апеляційної скарги апеляційний суд встановив, що правовідносини за договором іпотеки б/н від 10.09.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] припинилися на підставі ч. 1 ст. 523 Цивільного кодексу України, що й стало підставою для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір іпотеки було укладено щодо нежитлового приміщення [ADDRESS], власником якого є позивач. Після укладання договору іпотеки, відповідно до діючого законодавства, до відповідних реєстрів були внесені відповідні записи про обтяження об'єкту нерухомого майна іпотекою за № 5685859, та накладено заборону на відчуження за № 5634006. Правовстановлюючі документи разом із технічним паспортом на предмет іпотеки були передані відповідачеві при укладанні договору іпотеки. Після ухвалення вказаного вище рішення, в якому було зазначено про припинення договору іпотеки, позивач неодноразово звертався до відповідача, однак документи так і не були повернуті власникові.. Припинення договору іпотеки є підставою для припинення всіх обтяжень і заборон, зареєстрованих щодо предмету іпотеки. Просить визнати припиненим договір іпотеки від 10 вересня 2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований за № 1317, визнати припиненим обтяження нерухомого майна іпотекою за реєстраційним номером № 5685859, зареєстроване 19.09.2007 р. приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], визнати припиненим заборону відчуження нерухомого майна за реєстраційним № 5634006, зареєстровану 10.09.2007 р. приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зобов'язати ПАТ КБ «ПриватБанк» (ідентифікаційний номер: 14360570) повернути у володіння [PERSON] правовстановлюючі документи на нежитлове приміщення [ADDRESS], а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно САА № 314882, видане 21.09.2006 р. Маріупольською міською радою, та договір купівлі-продажу від 22.12.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 7839, технічний паспорт на вказане нежитлове приміщення, витяг про реєстрацію права власності 21.09.2006 р. і витяг про реєстрацію права власності 06.06.2007 р., судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, але надав заяву згідно якої просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON], що діє на підставі довіреності, підтримав позовні вимоги і надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив її задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк», Шишелова Н.В., що діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що під час розгляду апеляційним судом справи за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, судом не було встановлено, що правовідносини за договором іпотеки припинились на підставі ч. 1 ст. 523 ЦК України. Але рішенням суду було встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, а між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладені відповідні договори поруки, застави та іпотеки. Правові наслідки заміни боржника у зобов'язанні, забезпеченому порукою або заставою, передбачені ст. 523 ЦК України на іпотечні правовідносини не розповсюджуються, адже ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За приписами ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим законом. Вважає, що у зв'язку з тим, що основне зобов'язання не припинено, тому і відсутні підстави для зобов'язання банку здійснити усі необхідні дії щодо звільнення предмета іпотеки від зобов'язань, якими він був обтяжений згідно умов договору іпотеки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в частині повернення правовстановлюючих документів, позивач стверджував про передачу правовстановлюючих документів ПАТ КБ "Приватбанк" при укладенні договору іпотеки та посилається на неодноразові звернення до відповідача, проте позивач не надав жодного доказу в обгрунтування та підтвердження своїх позовних вимог. Оскільки [PERSON] не надав суду доказів припинення іпотечних правовідносин між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" з підстав, визначених ст. 17 Закону України "Про іпотеку", зокрема, через припинення основного зобов'язання, підстави для задоволення позову відсутні. Просить відмовити [PERSON] в задоволенні позову про визнання договору іпотеки припиненим, визнання припиненим обтяження нерухомого майна іпотекою, визнання припиненою заборони відчуження і витребування правовстановлюючих документів на нерухоме майно в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи с наступного. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], є власником нежилого приміщення [ADDRESS] ( а.с. 131) 10 вересня 2007 року між акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002В-07, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 290600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,60% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 9 вересня 2009 року. Згідно договору іпотеки, посвідченого 10.09.2007 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], іпотекодавець [PERSON], який є майновим поручителем за позичальником по кредитному договору №002В-07 від 10.09.2007 року, [PERSON], надав іпотекодержателю в особі директора Маріупольської філії Приватбанку Сагірової Тетяни Валентинівни, в іпотеку нерухоме майно, а саме: приміщення [ADDRESS], яке належить йому на праві власності, на підставі свідоцтво про право власності на нерухоме майно САА № 314882, видане 21.09.2006 р. Маріупольською міською радою, та договору купівлі-продажу від 22.12.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 7839 (а.с.14-16). Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 08 листопада 2012 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено у повному обсязі. Згідно рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 13.02.2013 року у справі № 0541/4443/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про звернення стягнення і стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційними скаргами [PERSON] та його представника [PERSON] на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2012 року, апеляційні скарги були задоволенні, а рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2012 року скасовано. У задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] відмовлено. Рішення набрало законної сили. (а.с.7-9). Згідно ухвали палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.06.2013 року у справі № 6-11572св13 рішення Апеляційного суду Донецької області від 13.02.2013 року залишено без змін (а.с.10-13). Колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 13.02.2013 року, встановлено, що 10 вересня 2007 року між акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002В-07, за умовами якого останньому було надано кредит в розмірі 290600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,60% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 9 вересня 2009 року. З метою забезпечення виконання [PERSON] кредитного зобов'язання 10 вересня 2007 року між КБ «Приватбанк» і [PERSON] були укладені договір застави, за яким [PERSON] передав у заставу автомобіль Toyota Landcruiser, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; договір іпотеки, за яким він передав в іпотеку нежитлове приміщення [ADDRESS] і договір поруки № 002В-07/, за яким він зобов'язався відповідати перед банком за виконання [PERSON] кредитних зобов'язань у тому ж розмірі, що і боржник. Після спливу строку повернення кредиту кредитні зобов'язання боржником не виконані, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 558231,46 доларів США, у тому числі, 290600 доларів заборгованість за основним боргом, 153101,49 доларів США зі сплати процентів за користування кредитом, 16444,50 доларів США за комісією за користування кредитом, пеня у розмірі 71382,71 доларів США, штраф в розмірі 1000 доларів США і штраф в розмірі 26576,44 доларів США. 26 травня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направляло [PERSON] вимогу про сплату заборгованості. (а.с.7-9). [INFO] [PERSON] помер. 11 листопада 2011 року проведена державна реєстрація припинення його підприємницької діяльності у зв'язку зі смертю. Згідно ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних о застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльні юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Зазначена норма закону поширює на фізичних осіб - підприємців правовий режим, аналогічний до режиму юридичних осіб, що здійснюють підприємницьку діяльність. Однак із встановленого правила можливі винятки, що передбаченозаконодавством або випливають із суті відносин. Зокрема, у разі смерті фізичної особи - підприємця зобов'язання щодо виплати грошових зобов'язань не припиняються, а переходять до спадкоємців. Згідно даним Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ПАТ КБ «Приватбанк» пред'явив претензію до спадкоємців [PERSON] про наявність заборгованості останнього в розмірі 726667,06 доларів США, на підставі якої заведена спадкова справа до майна [PERSON] (а.с.66). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Частиною 1 статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Дані обставини справи, письмові доказі та висновки судів апеляційної та касаційної інстанції, які набрали законної сили, є преюдиціальними для суду, який розглядає даний спір, в сенсі ч.3 ст. 61 ЦПК України, та такі обставини, відповідні їм правовідносини та застосовані при цьому норми цивільного т а цивільно-процесуального права додатковому доказуванню в даному судовому засіданні, не підлягають. Як вбачається зі справи, умовами договорів поруки, застави та іпотеки, які були укладені між КБ «Приватбанк» та [PERSON] 10 вересня 2007 року, не передбачено згоди поручителя, іпотекодавця та заставодавця - відповідача [PERSON] відповідати за виконання кредитного договору за будь-якого боржника у разі смерті боржника [PERSON] Проти задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене ним майно він заперечує, посилаючись, у тому числі, на смерть боржника і припинення дії укладених з ним у забезпечення кредитних зобов'язань [PERSON] договорів поруки, іпотеки та застави. При таких конкретних обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору іпотеки припиненим підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, сформованої Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 30.05.2014 року № 22371663, власником 1/1 частини приміщення [ADDRESS] є [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САА № 314882, видане 21.09.2006 р. Маріупольською міською радою, та договору купівлі-продажу від 22.12.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстровим № 7839. Дане приміщення обтяжено іпотекою за реєстраційним номером обтяження 5685859 та заборонено його відчуження за реєстраційним номером обтяження 5634006, зареєстровані 19.09.2007 р. приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], на підставі договору іпотеки від 10.09.2007 року б/н, іпотекодержатель ЗАТ КБ «Приватбанк», строк виконання 09.09.2009 року (а.с.131-132, 137-140). Таким чином, у зв,язку з тим, що суд прийшов до висновку про припинення договору іпотеки, позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання припиненим обтяження нерухомого майна іпотекою, визнання припиненим заборони відчуження нерухомого майна підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно акту прийома-передачі документів, відповідач в особі Маріупольської філії 10 вересня 2007 року прийняв від [PERSON] договір купівлі-продажу від 22 грудня 2006 року в оригіналі, технічний паспорт на приміщення [ADDRESS] в оригіналі, свідоцтво про право власності від 21 вересня 2006 року на вказане приміщення в оригіналі, витяг з реєстрації прав власності від 06 червня 2007 року та витяг про реєстрацію права власності від 21 вересня 2006 року в оригіналах (а.с. 31). Отже, у зв'язку з тим, що суд прийшов до висновку, що договір іпотеки від 10 вересня 2007 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрований за № 1317 є припиненим, а також є припиненим обтяження нерухомого майна заборона на його відчуження, то суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язаний повернути [PERSON] правовстановлюючі документи на нежитлове приміщення [ADDRESS], вказані в вищенаведеному акту прийому-передачі від 10 вересня 2007 року. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 229грн.40коп., що підтверджується квитанцією, який на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved