Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась позовом, у якому просить звільнити з-під арешту квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , накладеного постановою серії [NUMBER] від 02.02.20205\~р. державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира перебуває у спільній сумісній власності її та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [INFO] батько [PERSON] [PERSON] . Під час здійснення дій з оформлення спадщини [PERSON] було повідомлено, що на квартиру зареєстровано обтяження у вигляді заборони відчуження, підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних відомостей стала постанова серії АА №\~287848 від 02.02.20205\~р. державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Коваль\~Н.В., винесена у ході виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 28.12.2004\~р. №\~5/2787 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" коштів у розмірі 5\~527,15\~грн. Між тим, накладення з метою звернення стягнення на майно [PERSON] арешту на всю квартиру суперечить законодавству України та порушує права [PERSON] як співвласника квартири. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзиву не надходило. Від Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, коли він мав статус третьої особи, надійшли пояснення, з яких випливає, що підстави для зняття арешту з майна [PERSON] відсутні, оскільки на виконанні відділу перебуває два виконавчих провадження, боржником у яких є [PERSON] , за якими заборгованість останнього не погашена. Судом з`ясовано, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.04.2001\~р., виданого Відділом житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.\~с.\~8). Згідно довідки від 29.05.2019\~р. Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" квартира за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012\~р. зареєстрована по праву приватної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частки за кожним на підставі зазначеного у попередньому абзаці свідоцтва (а.\~с.\~14). Частиною першою статті 355, частиною першою статі 356 та частиною першою статті 358 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином квартира за адресою: [ADDRESS] , перебувала у спільній часткові власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Постановою серії [NUMBER] \~287848 від 02.02.20205\~р. державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Коваль\~Н.В. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] (а.\~с.\~7). На підставі цієї постанови 14.03.2005\~р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним №\~1761344 було зареєстровано, зокрема, арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] . Однак, як вбачається з наведеного вище, [PERSON] не є єдиним власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а є власником лише 1/8 частки цього майна. За таких обставин реєстрація арешту всього нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , як такого, що належить [PERSON] , порушувала наведені вище норми Цивільного кодексу України та право власності інших співвласників цього майна, у тому числі [PERSON] . Частиною четвертою статті 41\~Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 319\~Цивільного кодексу\~України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391\~Цивільного кодексу\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою\~та другою\~статті 59\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження"\~передбачено,\~що особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Доводи Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не впливають на наведені вище встановлені обставини та висновки, оскілки не можуть бути підставою для арешту спірного майна.

Outcome: approved