Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] 13.05.2021 року звернувся до Київського районного суду міста Одеси звернувся до суду з позовом, який неодноразово уточнював та згідно з останньою редакцією позову до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про звільнення майна з-під арешту, просить суд: зняти арешт та скасувати розшук майна [PERSON] , а саме: причепа фургона, марки ПГ, модель 02И, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска): [NUMBER] , та з автомобіля марки «Land Wind», модель «SUV», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска): [NUMBER] , який накладений в рамках виконавчого провадження №31177057, з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси №2-1225/11 від 15.12.2011 року, на підставі постанови державного виконавця від 29.02.2012 року; а також зняти арешт з усього майна боржника, що належить [PERSON] , накладений в рамках виконавчого провадження №31177057, з примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси №2-1225/11 від 15.12.2011 року, на підставі постанови державного виконавця від 12.03.2012 року. В обґрунтування позову, позивач стверджує, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.08.2011 р. по справі №1512/2-1225/11, задоволені позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторінг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CM-SME508/002/2008 від 24.01.2008 року та стягнуто з відповідачів залишок заборгованості за кредитним договором у розмірі 726 677 гривень 20 коп..Судове рішення набрало законної сили. На виконання судового рішення судом було видано виконавчий лист №2-1225/11 від 15.12.2011 р., який було надано до примусового виконання. Стягувач та боржник погодили умови мирової угоди, які відповідають їх волевиявленню і не суперечать правам та інтересам інших осіб. Мирова угода була укладена з метою визначення порядку виконання виконавчого листа №2-1225/11, виданого 15.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду від 17.08.2011 року по справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за Кредитним договором СМ-SME508/002/2008 від 24/01/2008 р. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 р. по справі №1512/2-1225/11 мирову угоду було затверджено. Вказана ухвала виконана [PERSON] , що підтверджується листом ОТП Банк від 25.06.2015 р. про відсутність заборгованості за кредитним договором №CM-SME508/002/2008 від 24.01.2008 року, а також довідкою ОТП Факторинг від 29.01.2020 р. №16, де вказано, що [PERSON] та поручитель [PERSON] повністю погасили заборгованість по кредитному договору №CM-SME508/002/2008 від 24.01.2008 року. За наслідком викладеного, позивач звернувся до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) з заявою про зняття арешту та скасування розшуку майна, накладеного на його майно в рамках виконання вказаного виконавчого листа, однак державним виконавцем було відмолено, що стало підставою доля звернення до суду з цим позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.06.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання. 18.06.2020 року за клопотанням позивача, Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу, якою витребувано з Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії документів, а саме: - усіх постанов державного виконавця, винесених в рамках виконавчого провадження ВП №31177057, по виконанню виконавчого листа №2-1225/11, виданого 15.12.2011 р. Київським районним судом м. Одеси про стягнення [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг» грошової суми у розмірі 726644,20 грн., які зберігаються в електронному вигляді; - усіх постанов державного виконавця винесених в рамках виконавчого провадження ВП №31177047, боржником за яким є [PERSON] , які зберігається у електронному вигляді; - усіх постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, які винесені стосовно [PERSON] за наслідком проведення виконавчих дій в рамках виконавчих провадженнях ВП №31177057 та ВП №31177047; - надати актуальну інформацію стосовно стану виконавчих проваджень ВП №31177057 та ВП №31177047, та виконаних зобов`язань [PERSON] . 09.07.2020 року копію вказаної ухвали суду було отримано Другим Київським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи. 30.11.2020 року електронну скриньку суду надійшла відповідь з Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), в якій повідомлено про неможливість надання копії витребуваних документів з підстав знищення виконавчих проваджень, з примусового виконання виконавчого листа №2-1225/11, виданого 15.12.2011 року Київським районним судом м. Одеси. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 14.09.2020 року витребувано з Територіального сервісного центру 5141 Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області інформацію, з наданням підтверджуючих документів (постанов, реквізитів виконавчого провадження, тощо) на підставі чого було накладено арешт та оголошено в розшук наступне рухоме майно: - причіп фургон, марки ПГ, модель: О2И, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска): [NUMBER] ; - автомобіль марки «Land Wind», модель «SUV», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска): [NUMBER] . На виконання вказаної ухвали суду, 15.10.2020 року до суду надійшла відповідь з Територіального сервісного центру 5141 Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області. 03.12.2020 Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвали, якими клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів від 11 листопада 2020 року за вх. № 57841/20 по цивільній справі №947/16264/20 - залишено без розгляду та клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Територіального сервісного центру 5141 Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області належним чином завірений витяг з Єдиного державного реєстру транспортних засобів з відомостями про вжиті обтяження у виді: арешту та оголошення в розшук стосовно рухомого майна: - причіп фургон, марки ПГ, модель: О2И, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска): [NUMBER] ; - автомобіль марки «Land Wind», модель «SUV», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска): [NUMBER] . 14.12.2020 року на виконання вказаної ухвали суду до суду надійшли витребувані документи. 25.05.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), в якому представник заперечує проти задоволення позову з підстав відсутності інформації про виконання позивачем, покладених на нього зобов`язань за виконавчим листом. 29.06.2021 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання призначене на 10.08.2021 року позивач не з`явився, однак до суду надійшла заява від представника про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представники відповідачів до судового засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи вище викладене, факт що відповідачі належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, але не з`явились в судове засідання без поважних причин; відсутності перешкод для розгляду справи, а також приймаючи строки розгляду справи, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №1512/2-1225/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ОТП Факторинг Україна" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №CM-SME508/002/2008 від 24.01.2008року. За наслідком розгляду вказаної справи, 17.08.2011 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" загальну суму заборгованості за кредитним договором №CM-SME508/002/2008 від 24.01.2008року в розмірі 726644 (сімсот двадцять шість тисяч шістсот сорок чотири) грн. 20 коп., що згідно курсу НБУ станом на 15 липня 2010 року складає 91960 доларів США 49 центи та 75 грн. 00 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 850 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 60 грн. 00 коп. витрат по сплаті збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 850 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 60 грн. 00 коп. витрат по сплаті збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду. Київським райсудом м. Одеси на виконання судового рішення від 17.08.2011 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, 15 грудня 2011 року видані виконавчі листи. На підставі вказаних виконавчих листів: у відділі державної виконавчої служби Овідіопольського районного управлінні юстиції Одеського управління юстиції Одеської області відкриті виконавчі провадження №ВП №43052377 та №43052884 стосовно боржника [PERSON] , а також у Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Одеської області виконавчі провадження: ВП №31177047 та ВП №31177057 стосовно боржника [PERSON] . Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження ВП №31177057 на майно [PERSON] було накладено арешт та оголошено в розшук, виходячи з наступного. У відповідності до листа Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 02.04.2021 року за №17067 підтверджено, що в рамках виконавчого провадження ВП №31177057: - 29.02.2012 року постановою державного виконавця накладено арешт на майно [PERSON] , зокрема на: автомобіль марки «Land Wind», модель «SUV», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та причеп фургон, марки ПГ, модель 02И, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - 29.02.2012 року постановою державного виконавця оголошено в розшук майно [PERSON] , зокрема: автомобіль марки «Land Wind», модель «SUV», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , та причеп фургон, марки ПГ, модель 02И, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ; - 12.03.2012 року накладено арешт на все майно боржника - [PERSON] . Відповідно до листа Територіального сервісного центру 5141 Регіонального сервісного центра МВС в Одеській області від 29.08.2020 року за №31/15/5141-20аз підтверджено належність [PERSON] на праві власності рухомого майна зокрема: автомобіля марки «Land Wind», модель «SUV», 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска): [NUMBER] ; та причепа фургона, марки ПГ, модель 02И, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска): [NUMBER] . Листом зазначено, що на вказане рухоме майно наявне зареєстроване обтяження, а саме: арешт та розшук, накладений та оголошений Другим Київським відділом державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в рамках виконання виконавчого листа №2-1225/11, виданого 15.12.2011 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №221810408 від 27.08.2020 року вбачається, що 12.03.2012 року зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.03.2012 року ВП №31177057. Надалі, 13.10.2014 року до Київського райсуду м. Одеси надійшло подання начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ про визнання мирової угоди, укладеної боржником і стягувачем на стадії виконання вказаного судового рішення, на наступних умовах: «Станом на день укладання цієї Мирової угоди заборгованість Боржника за Виконавчим листом складає: 726 644, 20 грн. (сімсот двадцять шість тисяч шістсот сорок чотири) гривень 20 коп., що дорівнює 91 692,95 доларів США (Дев`яносто одна тисяча шістсот дев`яносто два долари США 95 центів); де: Заборгованість за кредитом - 626 681, 30 (Шістсот двадцять шість тисяч шістсот вісімдесят одна) гривень 30 коп., або 79 309, 68 доларів США ( Сімдесят дев`ять тисяч триста дев`ять доларів, 68 центів); Заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими відповідно до умов Кредитного договору - 66 871, 30 (Шістдесят шість тисяч вісімсот сімдесят одна) гривень 30 коп. або 12 383, 27 доларів США (дванадцять тисяч триста вісімдесят три доларів США 27 центів); Пеня за прострочення виконання зобов`язань - 33 091,60 гривень (Тридцять три тисячі дев`яносто одна) гривень 60 коп. Боржник сплатив заборгованість по відшкодуванню витрат по сплаті державного мита у сумі 3520,00 грн. у повному обсязі. З дати укладання цієї Угоди і до моменту 15 квітня 2015 року, боржник зобов`язується до 15 числа кожного місяця сплачувати платіж у розмірі 1600,00 грн (Одна тисяча шістсот грн , 00). На дату 15 квітня 2015 року - сплатити залишок зобов`язань згідно Кредитному договору. Враховуючи, що Кредит було отримано в доларах США, розрахунок заборгованості здійснюється в доларах США Сторони домовились, що погашення Боргових зобов`язань буде здійснюватись в національній валюті України - гривні із застосуванням для розрахунку Платежу офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого Національним банком України на день сплати. Порядок виконання Боргових зобов`язань: - шляхом внесення готівки на поточний рахунок № [NUMBER] в АТ «ОТП Банк», МФО 300528. Незважаючи на інші положення цієї Мирової угоди, Сторони прийшли до згоди, що в період дії цієї Мирової угоди погашення Боргових зобов`язань здійснюватиметься Боржником шляхом продажу Предмету іпотеки/застави. З метою визначення ринкової вартості Предмету застави/іпотеки Боржник зобов`язується сприяти проведенню оцінки Предмету застави/іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, визначеним Кредитором. У зв`язку з цим Боржник зобов`язується забезпечити безперешкодний доступ представників суб`єкта оціночної діяльності до Предмету застави/іпотеки з метою його оцінки та огляду. Проведення оцінки Предмету застави/іпотеки суб`єктом оціночної діяльності здійснюється за рахунок Кредитора. Ціна продажу Предмету застави/іпотеки підлягає письмовому затвердженню Кредитором. Продаж Предмету застави/іпотеки за ціною не затвердженою Кредитором забороняються. Підписанням цієї Мирової угоди Боржник надає згоду Кредитору на рекламування Предмету застави-іпотеки з метою пошуку потенційних покупців, шляхом розповсюдження інформації про продаж Предмету іпотеки/застави у засобах масової інформації, спеціалізованих виданнях та мережі Інтернет тощо, включаючи розповсюдження істотних характеристик Предмету застави/іпотеки, експлікацій планування, фотографій, та іншої, необхідної для продажу Предмету застави/іпотеки інформації. Боржник зобов`язується забезпечити безперешкодний доступ потенційних покупців до Предмету іпотеки з метою його огляду Грошові кошти, отримані від продажу Предмету іпотеки направляються Боржником на погашення заборгованості по Кредитному договору. Продаж Предмету іпотеки за затвердженою Кредитором ціною здійснюється протягом одного року з моменту укладання цієї Мирової угоди. Сторони зобов`язуються належно виконувати всі умови цієї Мирової угоди, в разі, якщо грошових коштів, отриманих Боржником від реалізації Предмету іпотеки буде недостатньо для повного погашення Боргових зобов`язань по Кредитному договору, Кредитор зобов`язується здійснити прощення (анулювання) залишку Боргових зобов`язань за Кредитним договором шляхом укладання з Боржником окремого додаткового договору до Кредитного договору. Кредитор заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання Боржником не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості за Кредитним договором, погашення якої є предметом цієї Мирової угоди. У випадку прострочення виконання Боржником будь-яких своїх зобов`язань, встановлених у п. 4 цієї Мирової угоди понад 30 (тридцять) календарних днів, або невиконання/неналежного виконання Боржником зобов`язань встановлених у п. 7-12 цієї Мирової угоди, Боржник зобов`язується негайно (протягом 1 (одного) банківського дня) повернути Кредитору всю суму невиконаних Боргових зобов`язань за Кредитним договором, що визначені у п. 3 цієї Мирової угоди одним платежем. Сторони домовились, що будь-які витрати, пов`язані з судовим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї Мирової угоди, покладаються на Боржника. В разі прощення будь-якої суми заборгованості до продажу Предмета іпотеки та/або підписання додаткового договору про прощення (анулювання) залишку заборгованості, підписанням цієї Мирової угоди Боржник стверджує, що попереджений про необхідність відображення суми прощеного боргу в річній податковій декларації.». Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 07.11.2014 року по справі №1512/2-1225/11, подання начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області про визнання мирової угоди - задоволено. Визнано мирову угоду, укладену Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з другої сторони в процесу виконання рішення суду, ухваленого по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У відповідності до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» від 25.06.2015 року банком підтверджено, що 24.01.2008 року між [PERSON] та Банком було також укладено в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №CM-SME508/002/2008 від 24.01.2008року - договір іпотеки №SME508/002/2008, посвідчений 24.01.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., згідно якого в іпотеку банку було передано будинок та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі - «Фактор»), на підставі статей 512-516, 656, 1077 та 1080 Цивільного кодексу України, фактор придбав право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю (надалі - Договір купівлі-продажу) та договору відступлення права вимоги. Банк підтвердив, що відповідно до Рішення Комітету по роботі з проблемними активами ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 28/05/2015 р. було погоджено за умови продажу заставного майно за ціною 726 644,20 грн., зняти заборони з предмету іпотеки. Таким чином, станом на 25.06.2015 р. заборгованість за кредитним договором №CM-SME508/002/2008 від 24.01.2008 р. повністю погашена (відсутня). Фінансових претензій по даному Кредитному договору ТОВ "ОТП Факторинг" та АТ "ОТП Банк" не має. Договір іпотеки припинено та заборону з предмету іпотеки знято. Відсутність зобов`язань у [PERSON] та [PERSON] перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №СМ-SМЕ508/002/2008 від 24.01.2008 р. також підтверджується довідкою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 29.01.2020 року за вих. №16. За наслідком викладеного вбачається, щоу [PERSON] та [PERSON] відсутні зобов`язання перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №СМ-SМЕ508/002/2008 від 24.01.2008 р., заборгованість за яким стягнута рішенням Київського районного суду міста Одеси від 17.08.2011 року по справі №1512/2-1225/11. Враховуючи викладене, [PERSON] звернувся до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) з заявою про скасування арешту та оголошеного розшуку на належне йому майно, накладене на підставі вищевказаних постанов в рамках виконавчого провадження ВП31177057. Однак, листом Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 17.03.2020 року за №18441 повідомлено, що в Другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебували на виконанні виконавчі провадження ВП №31177047 та ВП №31177057, з примусового виконання виконавчого листа №2-1225/11 виданого Київським районним судом міста Одеси стосовно [PERSON] , в рамках яких державним виконавцем 26.03.2013 року винесено постанову про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Також у листі державної виконавчою службою повідомлено, що виконавчі провадження ВП №31177047 та ВП №31177057 знищені за терміном зберігання. Однак, у скасуванні арешту відмовлено, через несплату виконавчого збору, з зазначенням про відсутність відомостей стосовно дати винесення постанови про стягнення виконавчого збору. Зазначені обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з цим позовом. Так, статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976р. №6 (в редакції від 30.06.1978р. №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Нормами частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна може вимагати скасування заборон в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року, справа № 1-10/2004, під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції та Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Відповідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV, який був чинний на час завершення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно з ч. 2 вказаної вище статті Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналогічні положення закріплені ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 57 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Згідно з частиною 5 статті 59 Закону №1404-VIII, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У ході судового розгляду справи судом встановлено, що арешт майна боржника триває значний час з 2012 року, а починаючи з 26.03.2013 року виконавче провадження ВП №31177057 в рамках якого накладене спірний арешт та оголошено розшук майна позивача, не є триваючим з підстав повернення виконавчого документа стягувачеві - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яким підтверджено виконання зобов`язань за кредитним договором. Отже, наразі строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1225/11, виданого 15.12.2011 року Київським районним судом міста Одеси, на підставі якого проводилося виконавче провадження і накладався арешт, пропущений; державний виконавець не має повноваження на скасування такого арешту; його подальше збереження не сприяє досягненню мети, з якою він накладений. Судом встановлено, що через наявність арешту, який досі накладений на майно позивача, права останнього порушуються, внаслідок чого він не має змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому права позивача підлягають судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту і розшуку майна в межах позовних вимог. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів. При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved