Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 12046.55 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 15.12.2011 року, а також понесених судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.12.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 8500.00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок; відповідач власним підписом підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між нею та банком договір, проте, свої зобов»язання належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 04.01.2018 року, утворилась заборгованість в розмірі 12046.55 грн., яка складається із 7.86 грн. - заборгованості за кредитом; 769.86 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 10218.99 грн. - пені; 500.00 грн. - штрафу (фіксованої частини); 549.84 грн. - штрафу (процентної складової), яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися; представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала; про виклик до суду сповіщалася за адресою місця проживання, зареєстрованого в установленому законом порядку. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що 15.12.2011 року позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 8500.00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана відповідачем заява разом з Пам»яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між [PERSON] та банком договір і згода на це засвідчена підписом відповідача в анкеті-заяві позичальника про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в «Приватбанку» (а.с.6). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід»ємною частиною договору, відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання перед позивачем погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту та комісії (а.с.17 зворотня сторона). У відповідності до положень п.1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більше, ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с.13). Згідно з п.1.1.5.25 Умов і правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, клієнт вносить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0.1% від суми заборгованості, але не вище подвійної дисконтної ставки НБУ, що діяла у період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (а.с.13 зворотня сторона). В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст.ст.1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 7.86 грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 769.86 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню. Разом з тим, звертаючись до суду ПАТ КБ "Приватбанк" в позовній заяві зазначав, що кредитна заборгованість [PERSON] перед банком складає 12046.55 грн., з них заборгованість за пенею та комісією становить 10218.99 грн. Вищевказані вимоги заявленого позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 10218.99 грн. пені, на думку суду, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. При вирішенні вимог заявленого позову у вказаній частині суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, згідно з якою цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на вищевикладене, позовна вимога про стягнення розміру штрафів, зокрема відсоткової частини, також підлягає частковому задоволенню і з [PERSON] на користь позивача слід стягнути 500.00 грн. (фіксованої частини штрафу) і 38.89 грн. (відсоткової складової, що становить 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту та нарахованих і прострочених відсотків: (7.86 грн. + 769.86 грн.) х 5% /100%). Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" підлягає стягненню 1316.61 грн., в тому числі - 7.86 грн. заборгованості за кредитом; 769.86 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, а також штрафи - 500 грн. фіксованої частини та 38.89 грн. відсоткової складової. Відповідно до положень ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 193.82 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial