Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу, якого 10.06.2016 р. було госпіталізовано за направленням лікаря Київської міської психоневрологічної лікарні №2 до ТМО "Психіатрія" з підстав: загострення психічного захворювання та погіршення стану. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву. Пояснив, що звернення до суду з даною заявою про госпіталізацію для добровільного лікування викликано лише рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. Особа, яка визнана судом недієздатною надала згоду на добровільне лікування для покращення психічного стану, також її опікун погоджується на таке лікування. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти його госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор Іванова О.П. заяву підтримала, посилаючись на рішення Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2011 р. визнано [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], недієздатним. Призначено [PERSON], [INFO], яка є його матір»ю, опікуном останнього. Як встановлено в судовому засіданні, 10.06.2016 року [PERSON], було госпіталізовано до ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку із загостренням психічного захворювання та погіршення стану. З направлення лікаря Київської міської психоневрологічної лікарні №2 від 07.06.2016 р. вбачається, що соматичний статус [PERSON] на момент направлення на госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» у м. Києві: погано спить, тривожний, посилились вербальні псевдогалюцинації, з'явились «голоси», свариться з матір'ю. Згідно з відомостями із медичної картки стаціонарного хворого №3839 ТМО «Психіатрія» у м. Києві [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Згідно з рішенням Конституційного Суду України №2-рп/2016 від 01.06.2016 р., Конституційний Суд України вважає за необхідне вказати такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Вказаним рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 р. №1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В зв»язку з тим, що процесуальним законодавством не передбачено порядок розгляду заяви про надання пчиїіатричної допомоги в добровільному порядку, тому застосовує норму ст.282 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved