Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.08.2006 р., у справі № 145/902/15-ц провадження №2/145/529/2015 [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] у сумі 650,00 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Але станом на жовтень 2018 року змінилися обставини за яких присуджувалися аліменти, збільшились ціни на основні групи товарів, які необхідні для забезпечення нормального прожиткового мінімуму дитини, збільшився прожитковий мінімум дитини встановлений згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2018 рік", який з 01 липня 2018 року складає 1944 грн. На час подання позовної заяви відповідач не бажає добровільно виконувати свій обов'язок щодо забезпечення дитині належного рівня утримання. Відповідно до довідки наданої старшим державним виконавцем Тиврівського районного відділу Державної виконавчої служби [PERSON] станом на 01.06.2017 року заборгованість відповідача по аліментам складала 4 275,00 грн., і зростала та станом на січень 2018 року склала 6995.59 грн. Відповідно до виконавчого документу відповідач був зобов'язаний сплачувати по 650,00 грн. на місяць. Вважає за необхідне стягнути пеню з сум, які відповідач зобов'язаний був сплатити в 2018 році. За січень 650 грн X 1% X 291 дн = 1891,5 грн. за лютий 650 грн X 1% Х263дн = 1709,5 грн. за березень 650 грн X 1% X 243 дн = 1579,5 грн. за квітень 650 грн X 1% X 213 дн = 1384,5 грн. за травень 650 грн X 1% X 182 дн = 1183,00 грн. за червень 650 грн X 1% X 152 дн = 988,00 грн. за липень 650 грн X 1% Х121дн = 786,5 грн. за серпень 650 грн X 1% Х90дн= 585,00 грн. за вересень 650 грн X 1% X 60 дн = 390,00 грн. А всього 10491,5 грн. Відповідно до ч 1. ст. 196 СК України підлягає стягненню пеня в сумі 2237,59 грн. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.08.2015 року в справі № 145/9029/15-ц згідно виконавчого листа виданого 11.04.2016 року на її користь в розмірі 2027 гривень щомісячно, на утримання сина [PERSON] [INFO] до його повноліття, з індексацією розміру аліментів відповідно до законодавства України. Виконавчий лист Тиврівського районного суду Вінницької області виданий 11 квітня 2015 року про стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.08.2015 року в справі № 145/529/15-ц згідно виконавчого листа відії.04.2015 року в справі 145/529/15-ц на її користь у розмірі 650,00 гривень щомісячно повернути Тиврівському районному суду Вінницької області після завершення його виконання. Стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за період з січня 2018 року по 28 листопада 2018 року включно у сумі 2237,59 грн. та понесені нею судові витрати у сумі 2 500,00 грн. 3. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснив, що збільшився прожитковий мінімум з часу присудження аліментів на час подачі позову, на момент подачі позову заборгованість по сплаті аліментів була в розмірі 2237,59 грн., тому просить стягнути пеню в розмірі 2237,59 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про слухання справи у його відсутності. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно на утримання сина, позов в частині стягнення пені не визнав. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов в частині збільшення розміру аліментів підлягає до часткового задоволення, позов в частині стягнення пені підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.11\~ЗУ «Про\~охорону дитинства»\~та ст.\~141\~СК України,\~ батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення\~ ними\~повноліття є обовязком обох батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. \~ \~ \~ \~Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 3501 від 18.10.2018 року виконкому Сутисківської селищної ради (а.с. 9) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеним Сутисківською селищною радою (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Рішенням Тиврівського районного суду від 04.08.2015 р. з відповідача на користь позивачки присуджено стягувати по 650 грн. на місяць на утримання сина (а.с. 5-6). \~ \~ \~ \~Із збільшенням віку дитини, відповідно зросли витрати на її утримання. Зростання цін на товари та продукти харчування через рівень інфляції курсу гривні потягло значне погіршення матеріального стану позивачки, що є загально відомим фактом, який не потребує доказування. Станом на час присудження аліментів 04.08.2015 р. прожитковий мінімум на дитину віком від 6до 18 років складав 1286 грн. Станом на день розгляду справи 28.03.2019 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років згідно ЗУ "Про державний бюджет України на 2019 рік" складає 2027 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму. Відповідач молодого віку, працює слюсарем-ремонтником в ТОВ "АПРПАЛ", отримує заробітну плату в розмірі 4200 грн. на місяць, а тому взмозі надавати належну матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11.09.2013 року в справі № 6-81 цс 13 при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до довідки Тиврівського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області заборгованість [PERSON] станом на вересень 2018 року по аліментах склала 2237,59 грн. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. До стягнення з відповідача підлягає пеня за несплату аліментів нарахована за період з січня 2018 року по 28 листопада 2018 року в розмірі 2237,59 грн.

Outcome: approved