Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON], Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання дозволу на виготовлення проїзних документів дітям для виїзду за кордон без згоди батька та виїзд за кордон без згоди батька. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2005 року по 29.03.2010 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] 29.03.2010 р. рішенням суду шлюб розірвано. Діти проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач не підтримує жодних стосунків з дітьми. Позивачка має можливість вивозити дітей за кордон для відпочинку та оздоровлення до своїх батьків в Чехію, однак батько дітей, відповідач по справі, дозволу на оформлення проїзних документів для виїзду за кордон не надає. Позивачка просить суд надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон (Чехію) сина [PERSON] та доньки [PERSON], до досягнення ними повноліття, без згоди батька та надати дозвіл на виїзд дітей за кордон без згоди батька. Особи, що беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про дату, час та місце проведення судового розгляду справи. Позивачка подала в суд письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи, Виноградівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив про причини неявки. Дослідивши подані докази, всебічно та повно з'ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, що мають юридичне значення для прийняття рішення, суд прийшов до наступних висновків. Суд встановив, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Рішенням Виноградівського районного суду від 29.03.2010 року. Після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище - «Степанова». В шлюбі народили двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу діти залишилася проживати разом із матір'ю. Позивачка має змогу тимчасово вивозити дітей за кордон на відпочинок та оздоровлення до своїх батьків в Чехію. Однак відповідач не дає добровільно згоди на оформлення необхідних для цього документів. Разом із тим, відповідач не спілкується з дітьми, не цікавиться їхнім життям і здоров'ям, не сплачує аліменти на утримання дітей присуджені судовим рішенням. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, ї фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно ч.1 та ч.2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно п.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею 18-річного віку. Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 7 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України. Пунктом 18 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" передбачено, що оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Таким чином, розглядаючи спір щодо надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди одного із батьків суд зобов'язаний визначити термін вивезення дитини за кордон та країну, до якої дозволяється виїзд дитини без згоди батька. Вирішуючи дане питання судом враховано мету поїздки (відпочинок та оздоровлення) та державу прямування (Чеська Республіка). Крім того, встановлено, виїзд за кордон дітей матиме тимчасовий характер, що не порушує прав батька дітей на спілкування з ними та не позбавляє його права брати участь у вихованні та утриманні дітей. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про надання дозволу на оформлення документів для виїзду за кордон дітей без згоди батька є підставними, оскільки позивачка дійсно не може одержати згоду відповідача. Таким чином, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved