Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та зазначає , що він знаходився з відповідачкою у офіційно зареєстрованому шлюбі в період з 16.10.2010 р. по 14.10.2014 р. . Від шлюбу у них є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] У зв"язку з тим , що вони з відповідачкою після розірвання шлюбу стали мешкати окремо та тим , що вона стала чинити йому перешкоди у зустрічах з дитиною та участі у її вихованні , він 12.06.2014 р. був вимушений звертатися до комісії з питань захисту прав дитини Петропавлівської райдержадміністрації із заявою про встановлення днів побачень з малолітньою дитиною. Рішенням комісії від 10.12.2014 р. було постановлено його заяву задовольнити та рекомендована встановити йому побачення з донькою кожної суботи та неділі на території відповідача . Проте , не дивлячись на дане рішення комісії відповідачка чинить йому перешкоди у зустрічах із донькою та участі в її вихованні , на всі його звернення [PERSON] ніяк не реагує , категорично не згодна на його спілкування , чим грубо порушує його батьківські права . Він офіційно працює на шахті " Дніпровська " ВСП " ШУ Дніпровське " ПАТ ДТЕК " Павлоградвугілля" , в якості прохідника дільниці підготовчих робіт , за місцем роботи характеризується позитивно , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться , до кримінальної відповідальності не притягувався , тобто жодним чином він негативно вплинути на дитину не зможе. При цьому він мешкає в належній йому на праві приватної власності квартирі [ADDRESS] , квартира повністю пристосована для знаходження в ній дитини. У квартирі окрім нього проживають його батько , сестра та брат , які всі також є родичами його малолітньої доньки та які також дуже добре до неї відносяться. Окрім цього , він щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини на користь відповідачки , заборгованості за ним не має , тобто сумлінно виконує свій батьківський обов"язок щодо надання матеріального забезпечення доньки. На його погляд зустрічі з донькою мають проводитися також без присутності відповідачки , оскільки між ними встановилися неприязні стосунки , при зустрічах [PERSON] постійно провокує його на сварки та скандали , що буде негативно впливати на психіку та моральний стан малолітньої дитини. Окрім цього , на даний час дитині виповнилося повних чотири роки , вона відвідує дитячий садочок в с. Дмитрівка з понеділка по п"ятницю включно , у зв"язку із чим задля неможливості порушення сталого режиму життя дитини побачення з нею йому необхідно встановити у вихідні дні - суботу та неділю . Вони з відповідачкою проживають в різних населених пунктах , він мешкає в м. Павлограді , а вона у с. Дмитрівка Петропавлівського району , яке розташоване на відстані приблизно 30 км від його місця проживання , у зв"язку із чим вони з дитиною мають право виїхати для спілкування саме за його місцем проживання . При цьому треба зазначити , що в с. Дмитрівка немає майже ніяких спеціально облаштованих для відвідування дітей місць , де вони з дитиною могли би проводити спілкування. Більше того , він дуже добре відноситься до доньки , любить її , дитина довгий час , з моменту свого народження знає його , як свого батька , також любе його та добре до нього відноситься , вона потребує опіки з боку батька. Тобто , сама дитина має необхідність у спілкування з ним , що з невідомих для нього причин не розуміє та не хоче враховувати відповідачка. Вказані обставини порушують його батьківські права та вимушують його звертатися до суду із даним позовом за їх захистом. Просить суд - зобов"язати відповідачку не чинити йому перешкоди у зустрічах із дитиною та участі в її вихованні та надавати доньку [PERSON] , [INFO] , щотижня з 9.00 год. суботи до 18.00 год. неділя , з урахуванням його графіку роботи , без присутності матері дитини [PERSON] із правом виїзду разом з дитиною до м. Павлограда Дніпропетровської області . В судовому засіданні відповідач підтримав свої вимоги , дав пояснення по справі і дані пояснення є аналогічні вищезазначеним. Крім того , доповнив , що на даний час він співмешкає з іншою жінкою , проживає з нею у її квартирі і вона на даний час вагітна. На його думку дана ситуації ніяким чином не вплине на негативну реакцію доньки [PERSON] . Співмешканка розуміє його в цьому питанні і не заперечує проти присутності у квартирі доньки. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов не визнала . На обгрунтування свого заперечення пояснила , що загалом вона не проти того , щоб позивач зустрічався з донькою . Однак , донька не бажає йти на контакт з батьком . При зустрічі з ним , вона вся напружується та замикається , починає плакати . Така поведінка доньки є реакцією на його негативну поведінку , яка мала місце з його боку під час спільного проживання. Позивач вчиняв неодноразово неправомірні дії по відношенню до неї , тобто відповідачки. Застосовував психологічне насильство , мали місце випадки побиття . Позивач зловживав спиртними напоями. Його возили до лікаря -нарколога та кодували від алкоголізму. Вважає , що побачення батька з донькою без її присутності завдасть шкоди дитині. За своїм віком вона не зможе адаптуватися у іншій обстановці , особливо у іншому місці та з іншими , чужими для неї особами. Вона не зможе пробути такий довгий час , тобто майже добу , без її присутності , як матері. Адже , за віком та характером , вона вразлива та слабка психологічно. Просить суд в позові відмовити. Прокурор та представник третьої особи вважають , що позов підлягає задоволенню , так як згідно чинного сімейного законодавства батьки мають рівні права по відношенню до своїх дітей. Свідок [PERSON] пояснила суду , що позивач та відповідач раніше проживали однією сім"єю по сусідству в с. Дмитрівка . Характеризує сторони позитивно . Зазначила , що близько двох років тому назад , вона поралася по господарству і почула гучний плач доньки сусідів ( сторін). Дитина довгий час плакала , а тому вона вирішила піти до сусідів та довідатися про таку ситуацію. Вдома знаходився позивач і на її запитання : " Чому плаче донька?" відповів , що остання плаче за мамкою і він неспроможний нічого вдіяти , не може заспокоїти чи відволікти дитину. Позивач , після розлучення приїздив до доньки , але в силу якихось обставин , донька не виходила . Свідок [PERSON] ( мати відповідачки ) пояснила суду , що дочка дійсно перебувала у шлюбі з позивачем . Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON]. Після розлучення донька ( відповідачка ) з онучкою проживають з нею. Донька ( відповідачка ) працює медсестрою у Дмитрівській дільничній лікарні. З приводу предмету спору висловила свою суб"єктивну думку , в якій зазначає , що давати дозвіл на побачення позивачу з донькою в іншому місті та на довгий час не можна. Так як це негативно вплине на стан психіки дитини. Вона без матері не може пробути навіть короткий проміжок часу. Вислухавши сторони , прокурора , представника третьої особи , свідків , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено , що сторони дійсно являються батьком та матір"ю доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження , серії [NUMBER] , виданого 06.11.2011 р. виконавчим комітетом Дмитрівської с/р Петропавлівського району Дніпропетровської області. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано. Витягом з протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини Петропавлівської РДА від 10.12.2014 р. було прийнято рішення , яким заяву [PERSON] , [INFO]... щодо встановлення днів побачень з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO]. задоволено Рекомендовано наступні дні - кожної суботи та неділі на території матері - гр. [PERSON] . Вказане рішення діє протягом двох місяців . Рекомендовано [PERSON] звернутися повторно до Комісії після сплину двохмісячного терміну. Рекомендовано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] при побаченнях з його донькою [PERSON] , [INFO] За місцем роботи позивач характеризується позитивно ( добросовісний та відповідальний робітник , характер спокійний , врівноважений ) . Згідно запису № 21 трудової книжки вбачається , що позивач дійсно працює на шахті " Дніпровській " , в якості прохідника 5-го розряду . Довідкою з місця проживання підтверджується той факт , що позивач проживає в м. Павлограді ( зазначається точна адреса) і разом з ним проживають ( зареєстровані ) батько , брат та сестра. Свідоцтвом про право власності на житло від 05.12.2006 р. підтверджується той факт , що позивачу на праві часткової сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . У сертифікаті про проходження профілактичного наркологічного огляду зазначається , що позивачу протипоказань до виконання робіт немає. Довідка № 2246 про проходження попереднього ( періодичного ) психіатричного огляду також зазначає , що позивачу ніяких протипоказань до роботи немає . Довідкою з ДТЕК " Павлоградвугілля" зазначається , що позивач працює прохідником та отримує заробітну плату ( щомісячний розмір надається ). Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На думку суду , вищезазначений висновок органу опіки та піклування є недостатньо обгрунтованим . За своїм текстом він носить рекомендаційний характер та є незрозумілим для суду в тій частині , що вищезазначений колегіальний орган рекомендував та визначив дні побачень батька дитини на території матері -гр. [PERSON] Суду незрозуміло - що це за територія ? Також не зазначено - провадити побачення в присутності матері , чи ні ? Оскільки така позиція органу опіки та піклування не співпадає з думкою суду , то і позовні вимоги задоволені не можуть бути. Суд не погоджується з тим режимом побачень батька з дитиною , на який посилається позивач.. При цьому суд бере до уваги вік дитини ( чотири роки ) , її психологічну незрілість , враховує особисту прихильність дитини до матері ,та пов'язані з цим питання щодо необхідності дотримання побутового та щоденного режиму, обов'язкової та постійної присутності матері. Крім того , суд бере до уваги і збіг особистих , сімейних обставин ,які склалися у позивача. Як встановлено в ході судового розгляду , позивач не проживає у зазначеній в позові квартирі , співмешкає в жінкою на її житловій площі і остання є вагітною , що має суттєво важливе значення на майбутнє . Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися усупереч інтересам дитини - ст.155 СК України. На батьків, котрі проживають окремо, покладено обов'язок брати участь у вихованні дитини і вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини -ст.157 Сімейного кодексу України. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову , також суд бере до уваги не тільки наведені норми закону . Судом встановлені такі фактичні обставин справи, зокрема - на думку суду з боку відповідача відсутні докази щодо штучного створення нею перешкод у виконанні рішення органу опіки та піклування у спілкуванні батька з дитиною. Навпаки , наявні у справі докази свідчать про пасивне ставлення самого позивача до виконання батьківського обов'язку. Дана обставина випливає з пояснень сторін відносно того , що позивач , звертаючись до відповідачки з вимогою на побачення з дитиною не робив ніяких активних спроб щоб відновити психологічний контакт з дитиною ( як пояснив сам позивач , він приїжджав в село Дмитрівку , сидів в салоні автомашини та чекав моменту , коли відповідачка приведе йому доньку). Отже , суд вважає , що позивач не в достатній мірі обгрунтував свій позов , не надав суду достатніх та належних доказів на підтвердження своїх вимог . При цьому , суд вважає , що сторони не позбавлені можливості в подальшому спільно змінювати способи та порядок спілкування батька з дитиною, зокрема, шляхом укладення згідно із положеннями ст. 157 СК України відповідного договору На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed