Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 014/1537/82/95675 від 04.12.2007 р. на суму в розмірі 364205,03 грн. звернути стягнення на нерухоме майно [PERSON], а саме на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] та стягнути судовий збір в сумі 3 642,00 грн. В обґрунтування позову, зазначили, що 4 грудня 2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір № 014/1537/82/95675 (надалі - Кредитний договір), згідно якого Відповідачу були надані грошові кошти в сумі 47940,00 доларів США строком до 4 грудня 2017 року. Відповідно до п. 1.4, вищевказаного Кредитного договору, Позичальник прийняв на себе зобов'язання щодо: погашення суми заборгованості за кредитом відповідно до графіка погашення кредиту, який є додатком № 1 до цього договору, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14 %, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Порушенням зобов'язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 7 Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов Кредитного договору. Взятих на себе зобов'язань Позичальник не виконує, у зв'язку з чим, на його адресу, Банком було направлено вимогу про дострокове повне виконання грошових зобов'язань, яка була залишена без відповіді та задоволення. За таких обставин, у зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору № 014/1537/82/95675 від 04.12.2007року виникла заборгованість, що станом на 05.06.2014 р. складає: - заборгованість за кредитом - 27231,68 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 05.06.2014 року становить 320251,64 грн.), в тому числі прострочена заборгованість 2627,96 доларів США; - заборгованість за відсотками - 1911,75 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 05.06.2014 р. становить 22482,68 грн.); - пеня за прострочку сплати за кредитом та відсотками - 1825,70 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 05.06.2014 р. становить 21470,71 грн.). Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/1537/82/95675 від 04.12.2007 р. станом на 05.06.2014 року складає 364205,03 грн. Відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав свої зобов'язання, перерахувавши кредитні кошти Позичальнику, а Позичальник, навпаки, припинив виконувати свої зобов`язання в частині сплати щомісячного платежу за кредитом, та відсотками, нарахованими за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між [PERSON] та Банком було укладено іпотечний договір № 014/1537/82/95675/1 від 04.12.2007 р. Згідно іпотечного договору предметом іпотеки є двохкімнатна квартира [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності. Цей факт підтверджується свідоцтвом про право власності виданого Фрунзенською районною радою м. Харкова від 18.10.2005 року, б/н та зареєстрованого у КП «ХМ БТІ» 27.10.2005 р. № 12572691 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8773448, номер запису 77399 в книзі 1. Зі свого боку Банк виконав усі зобов'язання перед Позичальником, надав кредитні кошти в строк і в розмірах у відповідності до кредитного договору та валюті визначеної позичальником. Представник позивача Камінська М.І., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розглянути справу у її відсутність, ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду справи (а.с. 50, 54-55, 61-62, 68-69, 73-74), шляхом отримання направлених судом судових повісток, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Таким чином, суд вважає, що відповідач - [PERSON], не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до положень ст..ст. 76-77 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 4 грудня 2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Позивач, Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір № 014/1537/82/95675/1 (надалі - Кредитний договір), згідно якого Відповідачу були надані грошові кошти в сумі 47940,00 доларів США строком до 2 грудня 2017 року. Відповідно до п. 1.4, вищевказаного Кредитного договору, Позичальник прийняв на себе зобов'язання щодо: погашення суми заборгованості за кредитом відповідно до графіка погашення кредиту, який є додатком № 1 до цього договору, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,00%, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між [PERSON] та Банком було укладено іпотечний договір № 014/1537/82/95675/1 від 04.12.2007 р. Згідно іпотечного договору предметом іпотеки є двохкімнатна квартира [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності. Цей факт підтверджується свідоцтвом про право власності виданого Фрунзенською районною радою м. Харкова від 18.10.2005 року, б/н та зареєстрованого у КП «ХМ БТІ» 27.10.2005 р. № 12572691 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8773448, номер запису 77399 в книзі 1. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За таких обставин, у зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору № 014/1537/82/95675/1 від 05.06.2014 р. складає: - заборгованість за кредитом - 27231,68 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 05.06.2014 року становить 320251,64 грн.), в тому числі прострочена заборгованість 2627,96 доларів США; - заборгованість за відсотками - 1911,75 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 05.06.2014 р. становить 22482,68 грн.); - пеня за прострочку сплати за кредитом та відсотками - 1825,70 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 05.06.2014 р. становить 21470,71 грн.). Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 014/1537/82/95675 від 04.12.2007 р. станом на 05.06.2014 року складає 364205,03 грн. Відповідно до п.5.1. Іпотечного договору у разі порушення основного зобов'язання, умов кредитного договору або іпотечного Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення та у разі не виконання ним в встановлені строки, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. На виконання зазначених вимог закону, умов кредитної та іпотечної угоди, укладеної сторонами, Банком на фактичну та юридичну адресу Відповідача були направлені відповідні вимоги щодо усунення порушення, що не позбавляє його можливості на даний час звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Ст. 12 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі порушення Іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його не виконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. У відповідності до п.п.5.5.; п.5.5.1. у разі невиконання вимог Банку Іпотекодержатель має право задовольнити продати предмет іпотеки згідно ст. 38 Закону України «Про іпотеку» будь які й особі покупцеві при цьому ціна продажу може бути встановлена за вибором Іпотекодержателя, або на підставі оцінки майна, що підготовлена незалежним суб'єктом оціночної діяльності . Згідно зі ст. 39 Закону України "Про іпотеку", суд у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у своєму рішенні зазначає в тому числі спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу , встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку", якою визначено право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві , якщо це передбачено в рішенні суду. При цьому ціна продажу предмета іпотеки, згідно з ч. 6 ст. 38 Закону встановлюється на підставі оцінки майна, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Відповідачем на протязі розгляду справи не скористався своїм правом надання доказів та не надала доказів про те, що нерухоме житлове майно, яке належить їй на праві власності, використовується як місце її постійного проживання та у власності не знаходиться іншого нерухомого житлового майна. Таким чином, суд в рахунок погашення в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 014/1537/82/95675 від 04.12.2007 р. на суму в розмірі 364205,03 грн. звертає стягнення на нерухоме майно [PERSON], а саме на двохкімнатну квартиру [ADDRESS], та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності виданого Фрунзенською районною радою м. Харкова від 18.10.2005 року, б/н та зареєстрованого у КП «ХМ БТІ» 27.10.2005 р. № 12572691 згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8773448, номер запису 77399 в книзі 1. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з винної сторони всі судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в сумі 3642,05 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: approved