Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

16 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" направило поштою на адресу суду позов до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON], як з солідарних боржників на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу по пені за Кредитним договором № ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року в розмірі 4067232,00 грн. Позов мотивовано тим, що 13 червня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-304/096/2008 від 13.06.2008 року, за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 40600,00 доларів США. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений Договір поруки № SR-304/096/2008 від 13 червня 2008 року відповідно до якого, [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобовязань перед банком за Кредитним договором №ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності ст. 12, 514, 1077, 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року, які були укладені між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та відповідачем. Отже, у відповідності до вищевикладеного, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк». У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором станом на 16.05.2016 року за відповідачами, як за солідарними боржниками, існує заборгованість за пенею за останній нарахований рік перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яка складає 4067232,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, надали заяву, у якій просили розглянути справу за їх відсутності, просили у задоволенні позову відмовити. В запереченнях проти позову відповідачі посилались на те, що кредитний договір від 13 червня 2008 року № ML-304/096/2008 р. було укладено між [PERSON] та [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (21685166). У звязку із невиконанням [PERSON] та [PERSON] своїх зобов'язань ЗАТ «ОТП Банк» звернувся до суду, З 2009 року по 2014 рік тривали судові тяжби з ЗАТ «ОТП Банк» - останнє судове засідання відбулося у вересні 2014р. про поновлення строку для предявлення виконавчих документів до виконання. 13.04.2016р. відбулася зустріч [PERSON]С, [PERSON] та представниками ТОВ «ОТП- Факторинг» (з усного повідомлення представників) щодо заборгованості по кредитному договору. Представники ТОВ «ОТП-Факторинг» вимагали повернути дану заборгованість на користь ТОВ «ОТП-Факторинг, аргументувавши це тим, що AT «ОТП Банк» відступило право вимоги по кредиту на користь ТОВ «ОТП-Факторинг», та жодного документального підтвердження даного факту ТОВ «ОТП-Факторинг» не було надано. У позовній заяві від 04.05.2016 №68/16 від ТОВ «ОТП Факторинг» надано копію договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010р. між ПАТ «ОТП Банк» (21685166) (Продавець) та ТОВ «ОТП Факторинг» (36789421)(Покупець), в якому Банк передав своє право вимоги по кредитним договорам Фактору. В п. 4.3 ст.4 Договору зазначено: « Продавець зобовязується повідомити Боржників/Поручителів про укладання цього договору протягом 20 робочих днів з Дати набрання чинності». Та жодних повідомлень ми не отримували, та до 2016 року позивачем у судовій справі був ПАТ «ОТП Банк» (21685166). Тож можна зробити висновок, що даний договір не є чинним. Також ТОВ «ОТП Факторинг» не надано підтвердження розрахунку по даному договору (акт прийому-передачі заборгованостей, квитанції банку про сплату, чеки, тощо). ТОВ «ОТП Факторинг» (36789421) надано розрахунок пені, який здійснено у доларах США. Та 04 серпня 2010 року апеляційний суд Дніпропетровської області ухвалив стягнення заборгованості у розмірі 360888, 06 грн. Тож, в додатку до договору вказано не вірно суму, а саме 40230,65 дол. США. Також підприємство не надало ліцензію, про те, що має право здійснювати операції у валюті (Декрет КМУ про систему валютного регулювання та валютного контролю ст.5). Розрахунок пені не є вірним так, як розраховується у доларах США, хоча по договору купівлі-продажу від 12.11.2010р. ТОВ «ОТП Факторинг» повинно було сплатити ПАТ «ОТП Банк» у гривнях. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з'ясувавши обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відсутність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 40600,00 доларів США, з виплатою 5,49 % річних, строком до 15 червня 2023 року Відповідно до п.4.1.1. кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобовязань аз кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за Кредитним договором між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», був укладений Договір поруки № SR-304/096/2008 від 13 червня 2008 року відповідно до якого, [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобовязань перед банком за Кредитним договором №ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року (п.1.1.). Відповідно до статті 2 вказаного вище договору поруки боргових (забезпечених) зобовязань також входить оплата пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків. Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2010 року у справі № 2-287/2010 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року у сумі 45201,41 доларів США солідарно. Згідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2010 року та ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2010 року (про виправлення описки в рішенні Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2010 року) у справі № 2-287/2010 (22ц-2519/2010) за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року у сумі 360888,06 грн., що еквівалентно 45201,41 доларів США, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2010 року у справі № 2-287/2010 скасовано. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2010 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2010 року набрали законної сили. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги, зокрема, за Кредитним договором № ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року, який було укладено між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON], за договором поруки № SR-304/096/2008 від 13 червня 2008 року, який було укладено між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та [PERSON]. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2016 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2010 року - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», як вибулої сторони, на її правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна". Павлоградським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомлено суд, що дублікати виконавчих листів № 2-287-2010 про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу на загальну суму 360888,06 грн. повторно надійшли на виконання 02 лютого 2015 року ([PERSON]С.) та 02 липня 2015 року ( [PERSON]С.). Виконавче провадження з виконання виконавчого листа щодо [PERSON] завершено згідно п. 9 ч. 1 ст 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно боржника). Виконавче провадження з виконання виконавчого листа щодо [PERSON] перебуває на виконанні. Автомобіль, що належить боржнику оголошено у розшук та винесено постанову про звернення стягнення на доход (заробітню плату) боржника. Але у виконавчому провадженні відсутня інформація щодо отримання підприємством вказаної постанови та інформація щодо відрахування коштів на користь стягувача. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з пунктом 1.9.1. кредитного договору № ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року незважаючи на інші положення цього договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначений банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та\\або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобовязань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3 та ст..3 цього договору), чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів. Судом встановлено, що згідно матеріалів цивільної справи № 2-287-10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, досудові вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №ML-304/096/2008 від 13 червня 2008 року в повному обсязі надіслані відповідачам 20 вересня 2009 року засобами поштового звязку. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно). Таким чином, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 02 листопада 2016 року у справі №6-1174цс16. У звязку з неналежним виконанням умов договору та надісланням Банком відповідачам вимоги про дострокове погашення заборгованості змінився строк виконання основного зобовязання (п. 1.9.1. кредитного договору), отже кредитор мав право з 20 вересня 2009 року й протягом трьох років від цієї дати звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права, однак позовну заяву про стягнення пені подано до суду лише у 16 травня 2016 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed