Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка в особі представника - адвоката Заліського Б.С. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4578/10 від 21 липня 2011 року, договір про надання правничої допомоги від 21 травня 2021 року) звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) у землях колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» (далі по тексту КСП "Колос") с.Житні Гори Білоцерківського (раніше Рокитнянського) району Київської області - на території Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області в розмірі 3,13 умовних кадастрових гектарів. Позовні вимоги обгрунтовує тим що, у 1990 році була прийнята в члени колгоспу імені «Леніна» с. Житні Гори на роботу в рільничу бригаду. Інформація про звільнення її з роботи та членів колгоспу в архіві відсутня. Згідно протоколу № 1 загальних зборів колгоспників ім. Леніна у с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області від 12 лютого 1994 року колгосп ім. Леніна реорганізовано на КСП «Колос» та зареєстровано в Рокитнянській районній державній адміністрації розпорядженням № 139 від 27 травня 1994 року. Прийнято новий Статут КСП. Позивачка з 1990 року (з часу прийняття в члени колгоспу згідно протоколу № 3) по період розпаювання земель КСП «Колос» у с.Житні Рокитнянського району Київської області включно рахувалася членом зазначеного сільськогосподарського підприємства. КСП «Колос» у с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області 25 грудня 1995 року отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ, виданого на підставі рішення Житньогірської сільської ради народних депутатів від 13 вересня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 9. Проте, будучи членом КСП «Колос» с.Житні Гори Рокитнянського району Київської області, позивачка випадково не була включена до списку громадян - членів КСП, в результаті чого не отримала сертифікат на земельну частку (пай), чим було порушено її право та продовжує бути порушеним. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку може бути визнано в судовому порядку, а рішення суду за нормами ст. 2 зазначеного закону, є документом, що посвідчує таке право. \~ \~ \~ \~ Без судового врегулювання даний спір вирішити не вдалося. Представником відповідача подано заяву відповідно до якої, заперечення, заяви, клопотання до позовної заяви та доданих до неї матеріалів відстуні. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 23 липня 2021 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 23 липня 2021 року зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 29 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 10 годину 28 вересня 2021 року. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов. 28 вересня 2021 року справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено на 10 годину 24 грудня 2021 року. Для участі у розгляді справи сторони були викликані судовими повістками, які поштовим зв`язком надіслані їм за місцем проживання. Позивачка та її представник будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Однак, 22 грудня 2021 року представник позивачки подав, через канцелярію суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та розглядати справу у їх відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 12 серпня 2021 року представник відповідача подала, через канцелярію суду заяву якою просить розглядати дану справу за наявними у справі матеріалами та просить розглядати справу у відсутності представника. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Позивачка [PERSON] , [INFO] , у квітні 1990 році була прийнята в члени колгоспу імені «Леніна» с.Житні Гори на роботу в рільничу бригаду, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я позивачки та копією архівного витягу від 24 березня 2021 року за №06-07/27 з протоколу № 3 засідання правління колгоспу ім. Леніна від 06 квітня 1990 року. Як випливає зі змісту вказаної архівної довідки інформація про звільнення з роботи та членів колгоспу [PERSON] в архіві відсутня. Копія трудової книжки та копія протоколу архівного витягу додаються до позовної заяви. В архівній довідці, за підписом завідувача Рокитнянського архівного сектору В.Смольницької за вих. № 06-04/22 від 19 травня 2021 року, зазначено, що згідно протоколу №1 загальних зборів колгоспників ім. Леніна с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області від 12 лютого 1994 року колгосп ім. Леніна реорганізовано на КСП «Колос» та зареєстровано в Рокитнянській районній державній адміністрації розпорядженням №139 від 27 травня 1994 року. Прийнято новий статут КСП. У зв`язку з Указом Президента України від 03.12.1999 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» та на підставі рішення загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» протокол № 3 від 18.03.2000 року КСП «Колос» ліквідовано і на основі КСП створено приватну агрофірму «Колос», яка є правонаступником КСП «Колос», про що зроблено запис в новому статуті приватної агрофірми. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, позивачка з 1990 року (з часу прийняття в члени колгоспу згідно протоколу №3) по період розпаювання земель КСП «Колос» с.Житні Рокитнянського району Київської області включно рахувалася членом зазначеного сільськогосподарського підприємства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95, КСП «Колос» с.Житні Гори Рокитнянського району Київської області 25 грудня 1995 року отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії КВ, виданого на підставі рішення Житньогірської сільської ради народних депутатів від 13 вересня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 9. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Київській області за вих. № 842/415-21-0.34 від 21 липня 2021 року, список громадян-членів КСП до державного акту на право колективної власності на землю, виданий КСП «Колос» с.Житні Гори Рокитнянського району Київської області, не додавався. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат на ім`я гр. [PERSON] не видавався. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] , будучи членом КСП «Колос» с.Житні Гори Рокитнянського району Київської області, не була включена до списку громадян - членів КСП, в результаті чого не отримала сертифікат на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до листа, за підписом начальника відділу у Рокитнянському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області від 21.07.2021 року № Б-431/0-0.34-566/145-21, середній розмір земельної частки (паю) після розпаювання земель КСП «Колос» с.Житні Гори Рокитнянського району Київської області в умовних кадастрових гектарах становить 3,13 га. Станом на 01.01.2021 року нормативна грошова оцінка 1,0000 га ріллі на території Київської області становить 26531,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, вартість 3,13 га землі становить: 26531x3,13 га = 83042,03 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд виходить з наступного. В силу положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~ Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно з ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до положень ст. ст. 12, 13 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). В силу положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правил оцінки доказів (ст. 89 ЦПК України) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В силу положень ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (набрав чинності 08.07.2003 року) право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до приписів п. п. 1, 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Верховний Суд України в листі від 29.10.2008 № 19-3767/0/8-08 звернув увагу на те, що при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно: (а) перевіряти наявність підстав, передбачених Указом Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям", та слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в КСП, а про наявність трудових відносин з ними; (б) досліджувати статут підприємства, оскільки відповідно до ст. 4 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" підприємство діє на основі статуту, в якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї; (в) з`ясовувати, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю, оскільки член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. В п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» викладено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб. З наданих позивачем доказів вбачається, що на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю серії КВ, тобто 25 грудня 1995 року, позивачка була членом КСП "Колос" у с. Житні Гори Рокитнянського району Київської області. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права на земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved