Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.10.2020 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 22.12.2016 року у виконавчому комітеті Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, актовий запис №3. В поданій заяві позивачка [PERSON] просить ухвалити додаткове рішення, яким відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". В судовому засіданні позивачка [PERSON] заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала, просила відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] щодо ухвалення додаткового рішення покладається на розсуд суду. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Судом встановлено, що в позовній заяві, яка надійшла до суду 22.06.2020 позивачка [PERSON] заявляла вимогу про відновлення їй дошлюбного прізвища " [PERSON] ". Означена позовна вимога в рішенні Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26.10.2020 року не вирішена. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 6 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до п.2 Порядку розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. №915, заяви про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - імені) громадян України, які проживають на території України, приймає, розглядає, а також веде їх облік відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання. Таким чином, розгляд заяв про відновлення дошлюбного прізвища належить до компетенції органу державної реєстрації актів цивільного стану, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позовної вимоги про зміну прізвища на дошлюбне " [PERSON] " позивачці слід відмовити.

Outcome: dismissed