Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

У грудні 2020 року товариства з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" (далі Товариство) звернулося до суду з указаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що Товариство є управителем будинків, споруд або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Тернівського району м. Кривого Рогу, на підставі чого мешканці цього району отримують житлово-комунальні послуги. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , та отримує житлово-комунальні послуги, які надає позивач. Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.11.2017р. по 01.06.2020р., у розмірі 856,17 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованість, 46,22 грн 3% річних, 93,10 грн інфляційних збитків та судові витрати. Ухвалою суду від 11.01.2021р. прийнято справу до провадження суддею Дудіковим А.В., визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення судом не заперечує (а.с. 24). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач у судові засідання призначені на 03.02.2021р., 04.03.2021р. та 05.04.2021р. не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та за допомогою публікації оголошення про виклик на сайті суду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило (а.с. 23, 29, 35, 37). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. 06 лютого 2012 року між управлінням благоустрою та житлової політики (замовник) та ТОВ "УЮТ-2011" (управитель), було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд. Мета договору управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району, створення мешканцям будинку належних умов проживання шляхом якісного обслуговування та ремонту житлового фонду, надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в обсягах та межах визначених відповідними угодами, згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами і правилами (а.с. 10). У додатку 1 акта прийняття-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд, зокрема вказано, що замовник передає, а управитель приймає функції управління, зокрема у будинку розташованому по [ADDRESS] (а.с. 10). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Згідно відомостей про мешканців та власника квартири [ADDRESS] , квартира належить на праві приватної власності [PERSON] . На даний час у вищевказаній квартирі зареєстрований: [PERSON] , [INFO] (а.с. 40). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Обов`язок споживачів оплатити надані послуги встановлено ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначено відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому, обов`язок з укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», покладено саме на споживача. Крім того, на відповідача, як споживача комунальних послуг, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Даним законом передбачено, що під договором слід розуміти усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»). Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє відповідача від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє його можливості скористатися в повному обсязі правами споживача, передбачених Законом «Про захист прав споживачів», на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Позивачем були надані житлово-комунальні послуги [PERSON] однак останній належним чином не виконував своїх зобов`язань по оплаті за отриманні житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, у нього перед ТОВ «УЮТ-2011» утворилася заборгованість за період з 01.11.2017р. по 01.06.2020р., у розмірі 856,17 грн (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів станом на 10.03.2020р., становить 93,10 грн, 3 % річних становить 46,22 грн (а.с. 6,8). Факт наявності заборгованості, а також правильність розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, законність тарифів та розміру нарахування послуг, розрахунку суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів та розрахунок суми 3% річних, у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані йому послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не сплачував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов товариства з обмеженою відповідальністю "УЮТ-2011" підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 2 102 гривні з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved