Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

17 лютого 2016 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що з 04 червня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син -[PERSON], [INFO]. З 17 грудня 2015 року з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом з нею. Вона ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не має будь-якого доходу, відповідач працевлаштований, а тому має можливість сплачувати аліменти на її утримання. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня подачі позову до суду й до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що працевлаштований, сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина, має на утриманні непрацездатну матір третьої групи інвалідності, а тому матеріально не спроможний сплачувати аліменти у заявленому дружиною розмірі. Просить про присудження аліментів у твердій грошові сумі у розмірі 100 грн. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню подружжя. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби (актовий запис про шлюб №1) (а.с.3). Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с.4) сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Батьківство відповідача підтверджено й судовим рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2016 року у іншій справі, за яким його позов про виключення відомостей про нього, як про батька з актового запису про народження сина [PERSON], залишено без задоволення. З 17 грудня 2015 року подружні стосунки між сторонами припинені, з цього часу вони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що відповідач не заперечує та підтверджується довідкою №323 від 15.02.2016 року виконкому Кобзарцівської сільської ради (а.с.5). Позивачка ніде не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною по досягненню трьох років, перебуває на обліку в УПСЗН Снігурівської райдержадміністрації як отримувач допомоги при народженні дитини [PERSON], [INFO] розміром 860 грн. згідно довідки від 16.02.2016 року (а.с.6). Відповідач працює в філії "ПМН" ПАТ "Укртранснафта" НПС "Снігурівка", отримує заробітну плату. Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 09 лютого 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до сплати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25 січня 2016 року й до повноліття дитини. Загальна сума чистого доходу відповідача за лютий 2016 року становить 6520, 50 грн., за квітень та травень по 3260,24 грн. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 29 лютого 2016 року відповідач проживає разом з матір»ю, яка є інвалідом третьої групи та перебуває на його утриманні. Згідно ч.ч.2, 4, 6\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За такого, з врахуванням наведеної норми права, зважаючи на те, що відповідач працює, має постійний дохід та задовільний стан здоров»я, оскільки іншого не встановлено, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає його дитина, однак у меншому розмірі за наявності інших утриманців, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог й присудження аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частки всіх доходів відповідача. Посилання відповідача на достатність отримуваного позивачкою доходу від аліментів, які він сплачує на утримання сина та соціальної допомоги, не спростовує доводів позивачки про відсутність у неї самостійного доходу на забезпечення особистих мінімальних потреб у зв"язку з доглядом за їх спільною з відповідачем дитиною й не звільняє відповідача від законодавчо встановленого обов"язку по утриманню подружжя за встановлених обставин. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved