Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 березня 2012 році між спадкодавцем [PERSON], правонаступником якого, після його смерті є вона [PERSON], та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки, яка належить їй на праві власності. Оскільки відповідачем допущено систематичне невиконання умов договору в частині своєчасної та повної виплати орендної плати за договором, як в частині грошових виплат за 2012-2017 роки, так і в частині надання послуг із завезення соломи в 2012-2017 роках, оранки та культивації земельної ділянки в 2012-2017 роках, що входить до складу орендної плати, а тому з урахуванням приписів п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України позивач просила розірвати зазначений договір оренди землі. Крім того заборгованість у відповідача з виплати орендної плати становить 69 160,27 грн., яка складається з: основної заборгованості у розмірі 37 367,50 грн., пені у розмірі 18 415,78 грн., інфляційні втрати у розмірі 10 308,98 грн. та 3 % річних у розмірі 3 068,05 грн. Зазначену суму, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору вона просить стягнути з відповідача на її користь. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі, надав суду відповідь на відзив посилаючись на обставини, викладені в ньому та в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю (а.с. 71-78). Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надавши відзив, в якомупосилався на те, що оранка та культивація присадибної ділянки позивача та поставка йому соломи не здійснювались, оскільки позивач не подавав відповідну заявку, хоча умовами договору така заявка не передбачена. Крім того відповідачем на виконання умов договору, а також здійснення компенсації за ненадані послуги, у період з 2013 по 2017 роки, позивачеві за договором оренди нараховано орендної платив сумі 27 585,40 грн., а фактично сплачено 29\~406,26\~грн.: за 2013 рік 3 496,80 грн., за 2014 рік 7 973,00 грн., за 2015 рік 0,00\~грн., за 2016 рік 0,00 грн., за 2017 рік нарахувань немає, сплачено за 2017 рік 17\~936,46 грн., що підтверджується довідкою Відповідача. Враховуючи відсутність систематичної несплати орендної плати підстави для розірвання договору оренди відсутні (а.с. 54-58). Також Відповідач в наданій суду довідці по земельній ділянці зазначає, що за кадастровим номером спірна земельна ділянка числиться за ТОВ "Агро-Віта 2000", але товариство земельну ділянку не обробляє, її було передано в користування фермеру [PERSON] (а.с. 60). Ухвалою суду від 09 березня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження без судового засідання. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з установлених наступних обставин. Судом установлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 червня 2016 року виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (спадкова справа 28/2015), зареєстровано в реєстрі за № 616, успадкувала земельну ділянку загальною площею 5,3500 га (кадастровий номер 1223210500:02:017:0533), що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 16). Право власності [PERSON] на земельну ділянку було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію права власності 15 червня 2016 року державним реєстратором [PERSON]І, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексні номери: 30063397 від 15 червня 2016 року. Номер запису про право власності: 14981128 (а.с. 17). Зазначену земельну ділянку [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], [INFO], який помер 20\~березня 2015 року, та належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП №125735, виданого 02 квітня 2001 року Перещепинською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №15202 (а.с. 20). Земельна ділянка була видана [PERSON] за рахунок земель бувшого КСП Дзержинське. Також, у користуванні позивача наявна земельна ділянка площею 0,33 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована по вул. Запорізька, 10 в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в Земельній шнуровій книзі №3 земель Перещепинської міської ради зроблено запис №262 (а.с. 80). 10 березня 2012 року між спадкодавцем [PERSON] (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АгроВіта 2000" (Орендарем) було укладено Договір оренди землі, площею 5,3500 га (кадастровий номер 1223210500:02:017:0533), який зареєстровано у відділі Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 15 серпня 2012 року за №\~122321054000-320, а в подальшому, після смерті чоловіка та набуття позивачем права власності на землю, договір було зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області [PERSON], згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38994579 від 27 грудня 2017 року, номер запису про інше речове право: 24187961. Відповідно до зазначеного Договору Позивач надав, а Відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В оренду була передана земельна ділянка кадастровий номер 1223210500:02:017:0533 площею 5,350 га, розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. На виконання п. 1, 2, 2.1.-2.2., 4 Договору, спадкодавець [PERSON] в день підписання договору оренди землі передав Відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,3500 га (кадастровий номер 1223210500:02:017:0533) строком на сім років з переважним правом Орендаря на поновлення договору оренди на новий строк. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення договору становила 141 325,00 грн. (Сто сорок одна тисяча триста двадцять пять грн. 00 коп.). Відповідно до п. 5 Договору Відповідач, на день укладення договору, зобов`язався сплачувати Позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4,00% від грошової оцінки землі, згідно Указу Президента України від 02 лютого 2002\~року № 92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" та Указу Президента України від 19\~серпня 2008 року № 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", що становить суму в розмірі 5\~653,00\~грн., а також проводити безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га та сплачувати за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати за цим Договором у розмірі та у порядку, встановленому законодавством. Договором також було передбачено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку сторони погодили, що розмір орендної плати може бути збільшено на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Крім внесення орендної плати Орендар зобовязується надавати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сімї у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. Також п. 5 Договору Сторонами було погоджено, що за окремим додатковим погодженням сторін орендна плата може вноситися Орендарем також у одній із наступних форм та розмірів: - або у натуральній формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів за вартістю, яка відповідає розміру орендної плати у грошовій формі. Ціна продукції чи товарів погоджується сторонами окремо. Погодження цієї форми орендної плати (переліку товарів чи продукції, кількості, якості, ціни, місця, порядку, строків поставки тощо) здійснюється за усною домовленістю сторін й оформляється підписанням сторонами актів прийняття-передачі, товарних або товаротранспортних накладних. У свою чергу Орендар гарантує поставку в рахунок виплати орендної плати Орендодавцю зерна та іншої сільськогосподарської продукції за цінами реалізації на момент поставки; - або відробітковій формі, за якою види, обсяги, строки і місце надання послуг, види, обсяги, строки і місце виконання робіт визначаються та погоджуються за усною домовленістю сторін й підтверджуються актами передачі-прийняття виконаних робіт чи наданих послуг, підписання яких сторонами і є таким додатковим погодженням. Відробіткова форма, оцінена у гривнях, не повинна перевищувати розмір грошової, згідно з цим Договором. Форми орендної плати при виплаті також можуть бути поєднані (комбінована форма) в межах суми, що не перевищує розмір грошової форми орендної плати. Відповідно до п. 6 Договору Сторонами було узгоджено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Згідно п. 7 Договору орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок Орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. У випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку сторони погодили, що розмір орендної плати повинен бути збільшений на підставі рішення Орендаря, прийнятого у формі наказу без укладення додаткової угоди до цього Договору. Крім внесення орендної плати Орендар зобовязався надавати Орендодавцю матеріальну допомогу на поховання члена його сімї у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. Договором було передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у строк до 31 грудня поточного року. Орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення зобовязання за кожний день прострочення. Відповідно до п. 4. Договору, Позивач передав Відповідачу земельну ділянку в користуванняна 7 років до 15 серпня 2019року (з моменту державної реєстрації договору). З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору, відповідачем у період з 2013 по 2017 роки, на користь позивача за договором оренди нарахована та виплачена орендна плата: у 2013 році нарахувань не має, фактично отримано орендну плату у розмірі 3 496,80 грн.; 30 квітня 2013 року 891,80 грн. в натуральній формі, 30\~травня 2013 року 504,00 грн. в натуральній формі, 30 червня 2013 року 324,00\~грн. в натуральній формі, 31 липня 2013 року 1 237,00 грн. в натуральній формі, 30 жовтня 2013 року 540,00 грн. в натуральній формі; у 2014 році нараховано 13\~212,06 грн., ПДФО 1 981,80 грн., до виплати 11 230,00 грн., фактично отримано 7 973,00 грн.; 21 січня 2014 року 2 320,00 грн. в грошовій формі, 29\~травня 2014 року 520,00 грн. в натуральній формі, 23 вересня 2014 року 632,00\~грн. в натуральній формі, 08 грудня 2014 року 4 501,00 грн. в грошовій формі; у 2015 році нараховано 8 307,14 грн., ПДФО 1 246,07 грн., ВЗ 124,61 грн., до виплати 6 936,46 грн., фактично отримано 0 грн.; у 2016 році нараховано 1\~700,22\~грн., ПДФО 2 664,60 грн., ВЗ 175,50 грн., до виплати 9 418,68 грн., фактично отримано 0 грн. У 2017 році нарахувань не має, виплачено та фактично отримано 17\~936,46 грн.: 07 лютого 2017 року 6 936,46 грн. в грошовій формі, 26\~липня 2017 року 11 000,00грн. Фактично нараховано орендної плати за 2013-2017 рр. 27\~585,40 грн. Фактично отримано орендної плати 29 406,26 грн. У відповідності до визнаних учасниками судового розгляду обставин справи за 2013 - 2017 роки оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача відповідачем не проводилась, а солома до садиби позивача не поставлялась, грошова компенсація не виплачувалась. Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним, Цивільним кодексом України, цим Законом, ї законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі", істотними умовами договору оренди землі є обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За змістом ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. "д" ч. 1 ст.\~141\~ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Так, п. 31 укладеного між сторонами Договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. П.32 визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Пунктом 35 Договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Також, як зазначалося вище, укладений Договір в п. 5 визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 4% від грошової оцінки землі, безкоштовна поставка 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Додатково, за настання відповідних обставин - до складу орендної плати входить матеріальна допомога на поховання члена сім'ї Орендодавця у розмірах та у порядку, установлених самим Орендодавцем. Також Відповідачем не заперечується той факт, що з моменту укладення договору оренди земельної ділянки (2012 рік) та по 2013 рік включно, ці послуги надавались в повному обсязі відповідно до умов договору оренди, без надання з боку Відповідача (Орендодавця) будь-яких заяв та звернень, що свідчить про обізнаність Відповідача про наявність присадибної земельної ділянки в Позивача та потребі в отриманні послуг. Крім того, Відповідачем не надано жодного доказу, який би підтвердив його доводи про те, що "обовязок щорічних подач заяв Орендодавцями, в тому числі і Позивачем, Орендарю про надання послуг з обробітку присадибної земельної ділянки та надання транспортних послуг з доставки соломи" є загально відомими. Також не надано Відповідачем доказів про, те, що ним ведеться облік таких заяв (звернень) Орендодавців, прийняття їх до виконання (накази розпорядження Орендаря), та сам факт виконання (акти виконаних робіт, відомості, наряди, накладні і таке інше). Як зазначено Позивачем у відповіді на відзив та не заперечувалось Відповідачем питання повязані з часом надання послуг, місцем виконання, площею, обємом поставки соломи) погоджувались, шляхом розміщення уповноваженим оголошень на дошці оголошень Василівської сільської ради та/або уповноважена телефонувала землевласникам та повідомляла їх про день, та час надання послуг. Щодо наявності (відсутності) присадибних ділянок у орендодавців то Відповідач щороку через своїх уповноважених у сільських радах, централізовано уточнялися списки пайовиків, у яких є присадибні земельні ділянки та їх площі, для того щоб визначити, яку загальну площу присадибних земельних ділянок потрібно обробити, та які витрати на це підуть (планування). Аналогічна процедура погодження між сторонами надання послуг та поставки соломи існує і по теперішній час. Крім того посилання Відповідача на те, що послуги з обробітку землі та поставки соломи є безкоштовними, також не відповідає дійсності та суперечить приписам Податкового кодексу України, згідно яким будь-який дохід в тому числі і орендна плата отримати фізичною особою, в якості послуг та поставки товарно-матеріальних цінностей, повинна бути оцінені податковим агентом (товариством), а також товариство зобовязано вирахувати з цієї суми податок з доходів фізичних осіб та перерахувати його до бюджету. Відповідач не надав суду такі списки пайщиків, оскільки вони підтвердять доводи позивача про систематичне порушення договірних зобовязань Відповідача. Позивач має в користуванні присадибну земельну ділянку розміром 0,33 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована по вул. Запорізька, 10 в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, про що в Земельній шнуровій книзі №3 земель Перещепинської міської ради зроблено запис №262,(у територіальних межах орендаря), що підтверджується відповідною довідкою виконкому Перещепинської міської ради (а.с. 80). Крім того, в результаті невиконання відповідачем своїх обовязків за договором щодо виплати орендної плату у відробітковій формі, позивач вимушений був звертатися до інших осіб, які надають послуги з обробітку землі, та протягом 2014-2017 років замовляти у них оранку, культивацію земельної ділянки і поставку соломи за власний кошт, у звязку з чим він поніс додаткові витрати, які значною мірою вплинули на його матеріальний стан. Тобто він з вини Відповідача вимушений був нести додаткові витрати, яких при укладенні договору з Відповідачем, розраховував уникнути. Пункт 3 ч. 1 ст.\~3\~ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст. 6 ЦК України). Частина 1 ст.\~14\~ЦК України визначає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 628\~ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено та не заперечується сторонами, згідно рішеннь відповідача розмір орендної плати за договором було збільшено, а саме: з 2013 року по 2015 рік включно розмір орендної плати становив 4,69% від грошової оцінки землі, яка діяла в зазначений період, а з 2016 року орендна плата була встановлена в розмірі 5,5% від грошової оцінки землі, яка діяла в зазначений період. Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Нормативна грошова оцінка належної Позивачеві земельної ділянки в період з 2012 по 2017 рр. становила: в 2012 році 141 325,00 грн.; в 2013 році 141 934,00 грн.; в 2014 році 141 934,00 грн.; в 2015 році 177 276,00грн.; в 2016 році 212\~730,00\~грн.; в 2017 році 212 730,00 грн. Тобто, в період дії спірного договору (2012-2017 рр.) сума орендної плати в грошовому виразі яка підлягала виплаті Позивачеві за користування земельною ділянкою становить: за 2012 рік 5 653,00 грн. (141 325,00 грн. : 100% х 4,00%); за 2013 рік 6 656,70 грн. (141 934,00 грн. : 100% х 4,69%); за 2014 рік 6 656,70 грн. (141 934,00 грн. : 100% х 4,69%); за 2015 рік 8 314,20 грн. (177\~275,00 грн. : 100% х 4,69%); за 2016 рік 11 700,15 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 5,5%); за 2017 рік 11\~700,15 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 5,5%). Загальна сума орендної плати за вказаний період становить 50 680,90 грн. (5 653,00 грн. + 6 656,70 грн. + 6 656,70 грн. +8\~314,20 грн. + 11\~700,15 грн. + 11\~700,15 грн.) Так, суд не може прийняти до уваги посилання Відповідача на сплату орендної плати в грошовій формі в повному обсязі за 2012-2017 роки, оскільки із наданих відповідачем документів не підтверджується виплата орендної плати за спірним договором. Так, згідно відомостей реєстрації талонів із книжки пайовика та корінців книжки пайовика (а.с. 61-69) виплату орендної плати за 2013 рік у сумі 504,00 грн. (29\~квітня 2013 рік), 655,00 грн. (23 липня 2013 рік), 540,00 грн. (17 жовтня 2013 рік) проведено не Відповідачем, а іншою особою - ТОВ АФ "Олімпекс-Агро", у звязку з чим суд не приймає ці докази до уваги, оскільки вони не стосуються предмету доказування. У відомості ТОВ "Агро-Віта 2000" від 31 липня 2013 року про видачу продукції відсутній підпис Позивача про їх отримання, а також відсутня жодна інформація про те, що це за господарська операція, та чи має вона будь-яке відношення до спірного договору. Виплата орендної плати 891,80 грн. (30 квітня 2013 рік), 324,00 грн. (30 червня 2013 рік), 1 237,00 грн. (31 липня 2013 рік) взагалі документально не підтверджена. Згідно відомостей реєстрації талонів із книжки пайовика та корінців книжки пайовика, виплату орендної плати за 2014 рік у сумі 2 320,00 грн. (21 січня 2014\~року), 520,00 грн. (29 травня 2014 року), 632,00 грн. (23 вересня 2014 року), 4\~501,00 грн. (08 грудня 2014 року) проведено не Відповідачем, а ТОВ АФ "Олімпекс-Агро" у звязку з чим суд не приймає ці докази до уваги, оскільки вони не стосуються предмету доказування. Крім того надані відомості містять виправлення (машинописний напис ТОВ АФ "Олімпекс-Агро" закреслений та зазначено рукописний текст "Агро-Вита 2000" без зазначення інформації про дату, підставу, причини, та особу яка вчинила такі дії). Суд відповідно до приписів ст. 78, 79, 95 ЦПК України приходить до висновку, що дакі докази є неналежними та недопустимими, а тому не можуть свідчити про виплату орендної плати Відповідачем за спірним договором. Відповідно до наданих відповідачем відомостей реєстрації талонів із книжки пайовика та корінців книжки пайовика, виплату орендної плати за 2015 рік у сумі 6\~936,46 грн. проведено Відповідачем, з порушенням строків виплати, лише 07 лютого 2017 року. Доказів виплати орендної плати за 2012 рік у сумі 5 653,00 грн., за 2016 рік у сумі 11\~700,15 грн. та за 2017 р. у сумі 11 700,15 грн. Відповідачем взагалі не надано, що підтверджує обґрунтованість заявлених вимог Позивача. Отже, суд приходить до висновку, що Відповідачем підтверджено виплату орендної плати Позивачеві за спірним договором оренди землі лише за 2015 рік в сумі 6\~936,46 грн., інших доказів про виплату орендної плати за період з 2012 по 2017 рік відповідачем не надано, що свідчить про обґрунтованість заявлених Позивачем вимог про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 37 367,50 грн. (тридцять сім тисяч триста шістдесят сім грн. 50 коп.), та дострокового розірвання договору оренди в звязку системністю порушення договірних зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Позивач, укладаючи договір із відповідачем, розраховувала отримувати орендну плату у грошовій, натуральній формі, а також послуги з оранки та культивації земельної ділянки. Натомість відповідачем систематично умови договору щодо сплати орендної плати як в грошовій та натуральній формах не виконуються. Як уже зазначалось вище, Договором визначено, що строк виплати орендної плати у грошовій формі до 31 грудня кожного календарного року (п. 7). Сторони також укладаючи спірний Договір оренди землі в п. 9 Договору погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення виконання зобовязання за кожний день прострочення. Оскільки відповідач допустив невиконання умов договору в частині своєчасності та повноти виплати орендної плати, відповідно до зазначених норм цивільного законодавства та договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 18 415,78 грн., інфляційних втрат у сумі 10\~308,94 грн., та 3% річних у сумі 3\~068,05 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що відповідачем в односторонньому порядку збільшено розмір орендної плати та застосовано відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки хоча таке право і передбачене п. 8 Договору оренди, однак п. 5 договору передбачає те, що рішення про збільшення орендної плати приймається Орендарем у формі наказу без укладання додаткової угоди. Водночас наказу про підвищення розміру орендної плати відповідачем суду не подано. Водночас, на думку суду підставою для розірвання договору є систематична несплата відповідачем позивачу орендної плати, визначеної договором грошовій формі за 2012-2014 та 2016-2017 роки в сумі 37\~367,50 грн., так і у натуральній та відробітковій формі: оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця, та поставки 1 тони соломи до садиби Орендодавця за 2014 - 2017 роки, з урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується наявність такої земельної ділянки та враховуючи не надання суду доказів на підтвердження факту проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки протягом 2014-2017 років, поставки соломи протягом цього-ж періоду, та виплати орендної плати у грошовій формі за 2014 - 2017 роки. При цьому, посилання представника відповідача на відсутність звернень позивача до відповідача за отриманням соломи, та неповідомлення ним про необхідність проведення оранки та культивації присадибної ділянки не можуть бути підставами для невиконання відповідачем умов договору, зокрема і з тих підстав, що такі звернення не передбачені умовами договору, в той час, як відповідач за договором взяв такі зобов`язання на себе та не свідчать про відсутність вини відповідача в невиконанні умов договору. Внаслідок викладеного, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в грошовій формі так і в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, а тому - наявні підстави для задоволення позову в цій частині та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. Крім того, посилання представника відповідача на те, що оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених Договором, а є додатковою безкоштовною послугою спростовуються змістом самого Договору (п. 5) та положеннями ст. 15 та Розділу 3 Закону України "Про оренду землі". Розглядаючи посилання представника відповідача, що нарахувавши орендну плату в більшому розмірі, ніж це передбачено договором відповідач тим самим компенсує позивачу вартість не отриманої орендної плати, визначеної у вигляді безкоштовної поставки соломи та послуг з оранки та культивації земельної ділянки, суд виходить з того, що Договором оренди надання означеної компенсації не передбачено, внаслідок чого не приймає означені посилання до уваги, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд керується положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Розглядаючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні цієї частини вимог, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем таких витрат у розмірі 7 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial