Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

12.12.2017 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулося в інтересах виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" у Дружківський міський суд з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 12702,32 гривень, інфляційні збитки в сумі 370,40 грн., 3% річних у сумі 31,59 грн. Позивач у позові вказав, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS], користуються послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго", але вони за послуги сплачували не регулярно. Станом на 01.07.2016 року за ними значиться заборгованість перед ОКП "ДТКЕ" ВО "Дружківкатепомережа" у розмірі 13104,32 гривень. 18 грудня 2016 року ухвалою судді Дружківського міського суду ОКП "Донецьктеплокомуненерго" було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] Просить стягнути з відповідачів цю заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи його було повідомлено відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України, на офіційному веб-порталі судової влади України. З огляду на це, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе справу розглядати за відсутності сторін, без фіксації судового процесу на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] мешкають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS] з 07.02.1996 року, що підтверджується довідками Дружківської міської ради Донецької області від 21.12.2017 року. Відповідно довідки Дружківської міської ради Донецької області № 16-6192/7-01 від 21.12.2017 року, відповідач [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідачі від даних послуг не відмовлялися. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє. Таким чином суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є споживачами теплопостачання. Відповідач [PERSON] не є споживачем теплопостачання, оскільки не мешкає та не проживає за вказаною адресою. Згідно розрахунку ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго" заборгованість відповідачів за централізоване опалення за особовим розрахунком № 8857 складає 12702,32 гривень, яка утворилась станом на 01.07.2016 року внаслідок того, що послуги за опалення сплачувались не регулярно та не в повному обсязі. З зазначеного розрахунку вбачається, що плата за гаряче водопостачання в зазначений період по цій квартирі не нараховувалася. Відповідно до ст.. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом, зобов'язаний споживач. Згідно ст.. 1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно "Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), які діяли до 21 липня 2005 року, споживач - це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях. Відповідно "Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями),розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів. Згідно п. 18 "Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяці, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг с централізованого опалення між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити до липня 2005 року - не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, а з липня 2005 року - щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З розрахунку ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вбачається, що заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON] за централізоване опалення на 01.07.2016 року складає 12702,32 гривень. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачу з 03 вересня 2003 року згідно рішення виконкому міської ради №761 від 03.09.03р. №761, і тарифи складають 0,97грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири, за 1 куб.м. гарячої води - 3,76грн. З вересня 2005 року - згідно рішення виконкому міської ради №654 від 30.06.2005р., тарифи складають 1,32грн. за 1м2 загальної площі квартири, за 1 куб м гарячої води -6,30грн. З серпня 2006 року - згідно рішення виконкому міської ради №643 від 23.06.2006 р., тарифи складають 1,92 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води - 10,16 грн. З жовтня 2006 року - згідно рішення виконкому міської ради № 851 від 17.08.2006 р., тарифи складають 2,64 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води - 10,16 грн., 194,14 грн. за 1 Гкал. З жовтня 2008 року - згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №986 від 05.09.2008 року, тарифи складають 7,02 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1 куб.м. гарячої води - 16,98 грн., 257,99 грн. за 1 Гкал. З січня 2011 року - відповідно до Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 року "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для населення складає - 283, 79 грн. за 1 Гкал. З 01 жовтня 2014 року - відповідно до Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.14 року "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" тариф на теплову енергію для населення складає - 537,18 грн. за 1 Гкал. Суд встановив, що відповідачі не регулярно сплачували послуги теплопостачання у зв'язку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідачів заборгованості підтверджує невиконання ними обов'язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Згідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Тому суд вважає, що недодержання письмової форми не тягне недійсність договору надання теплопостачання. Відповідачі не відмовлялися від даних послуг і не надали суду доказів, що вони не користувалися послугами теплопостачання. Відповідачі [PERSON], [PERSON] фактично користувалися послугами теплопостачання, але їх оплачували не регулярно та не вповному обсязі, про що свідчить особистий рахунок, тобто не виконували свої зобов'язання по оплаті послуг постачання тепла, передбачені п. 33 Правил № 1497 та п. 30 Правил № 630. Окрім основної суми боргу позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] суму інфляційних збитків у розмірі 370,40 грн. та суму 3% річних у розмірі 31,59 грн. Суд вважає такі вимоги позивача обгрунтованими, оскільки відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачують, вона підлягає стягненню з них у примусовому порядку в загальній сумі 13104,32 грн. Щодо позовних вимог до [PERSON], то в цій частині треба відмовити, оскільки він не зареєстрований у квартирі, не є її власником. Рішення постановлено на користь позивача, позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 1600 гривні, який відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі ст.ст. 10,11,12,13,258,259,260,261 ЦПК України, та

Outcome: approved