Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

22.12.2020 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною заявою, в якій просить суд: встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] , є її ( [PERSON] ) батько; зобов`язати Старосамбірський районний відділ реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) внести зміни у актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , у графі батько, а саме: вказати, що батьком є [PERSON] . Заява мотивована тим, що її батьки - [PERSON] та покійний батько [PERSON] офіційно не зареєстрували шлюб між собою, у зв`язку із чим у її (заявниці) свідоцтві про народження в графі «батько» немає жодного запису. Вказує, що 05.04.1998року її батьки взяли церковний шлюб, вона (заявниця) вважає покійного [PERSON] своїм батьком, з народження проживає разом з матір`ю та батьком в одному будинку. Зазначає, що встановлення даного факту є необхідним неї (заявниці) для оформлення права на спадщину після смерті батька, оскільки в позасудовому порядку внести зміни в актовий запис про її народження немає можливості. Стверджує, що інших спадкоємців у батька немає. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 справу передано для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 28.12.2020 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Крім того, залучено [PERSON] та Солянуватську сільську раду Старосамбірського району Львівської області, до участі у справі в якості заінтересованих осіб. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 28.01.2021. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала. Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечила. Представник заінтересованої особи - Старосамбірського РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у його відсутності та зазначає, що проти заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи - Солянуватської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте був належним чином повідомленим про дату та місце проведення судового засідання, про причини неявки не повідомив. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що згідно даних Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.06.1964року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7), заявниця [PERSON] народилася [INFO] у м.Добромиль Старосамбірського району Львівської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 01.05.1964 року зроблено відповідний актовий запис за №31 міською Радою м.Добромиль Старосамбірського району Львівської області. У відповідності до вказаного свідоцтва про народження, матір`ю заявниці є [PERSON] , яка за національністю - українка, відомості про батька у відповідній графі свідоцтва - відсутні. Після укладення 08.05.1982року шлюбу з [PERSON] заявниця [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 08.05.1982 (а.с.8). Також встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.06.2001року (а.с.10). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63317802 від 27.01.2021, відомо, що спадкова справа після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 27.01.2021 відомо, що інформація щодо спадкодавця [PERSON] у зазначеному реєстрі відсутня. Як стверджує заявниця, її мати [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних стосунках як чоловік та жінка, однак у зареєстрованому шлюбі між собою не перебували. Лише у 1998році її батьки здійснили таїнство вінчання. Все життя заявниця вважає покійного [PERSON] своїм батьком, з народження проживала з матір`ю та батьком в одному будинку, останній був люблячим і турботливим батьком для неї. Із листа Старосамбірського РВ ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Вих №5/21.30-06-42 від 22.10.2020, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.13), відомо, що 22.10.2020 заявниця [PERSON] звернулася до зазначеного відділу ДРАЦС про внесення змін до актового запису про її народження №31 складеного 01.05.1964року виконавчим комітетом Добромильської міської ради, а саме: у графі відомостей про батька доповнити [PERSON] . Однак, зазначеним листом заявниці повідомлено, що підстав для внесення змін до вищевказаного актового запису немає, оскільки державна реєстрація народження була проведена на підставі ч.1 ст.135 СК України. За таких обставин, заявниця [PERSON] як спадкоємець за законом позбавлена можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із даною заявою про встановлення факту батьківства. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Так, відповідно до ч.1 ст.121 Сімейного кодексу України (далі - СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122та 125цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, зокрема, самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень викладених у п.7 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Отже, встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Відповідно до роз`яснень викладених у п.3 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи те, що заявниця [PERSON] народилася у 1964році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю, а саме норми ст.53 КпШС України. Так, відповідно до ст.53 КпШС в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до роз`яснень викладених у п.9 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Факт батьківства, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , прослідковується і підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження заявниці [PERSON] (а.с.7), згідно якої матір`ю заявниці є [PERSON] , відомості про батька у відповідній графі свідоцтва - відсутні; копією паспорта громадянина України заявниці [PERSON] , з якої видно, що остання зареєстрована (прописана) в [ADDRESS] з 18.04.1985року; копією свідоцтва про те, що здійснене таїнство вінчання між [PERSON] та [PERSON] в храмі Різдва Пресвятої Богородиці с.Солянуватка від 05.04.1998року (а.с.9); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.10), згідно якої останній помер [INFO] у віці 79 років, місце смерті [ADDRESS]; довідкою, виданою виконкомом Солянуватської сільської ради №250 від 17.11.2020 (а.с.11) про те, що заявниця [PERSON] дійсно проживає та зареєстрована в [ADDRESS] ; довідкою, виданою виконкомом Солянуватської сільської ради №206 від 17.11.2020 (а.с.12) про те, що заявниця [PERSON] дійсно проживала з дня свого народження з батьком [PERSON] , 1922року народження та матір`ю [PERSON] , 1933року народження, однією сім`єю в [ADDRESS]; випискою з погосподарської книги №1 Солянуватської сільської ради за 2001-2005роки №207 від 17.11.2020 (а.с.14); копіями сторінок будинкової книги (а.с.15-18); письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 17.11.2020 (а.с.19,20,21) про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Крім того, вищевказаний факт батьківства [PERSON] відносно дочки [PERSON] підтвердила в судовому засіданні мати заявниці - [PERSON] . Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. У відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оцінивши належним чином вищевказані, зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що на підставі таких встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, враховуючи те, що встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, має значення для належного оформлення її спадкових прав, та оскільки суду надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження даного факту, суд приходить до висновку, що необхідно встановити даний факт батьківства і на підставі встановленого факту внести відповідні зміни до актового запису про народження заявниці щодо її батька, а отже заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved