Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

21.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Чемужівська сільська рада Зміївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом в якому вказала, що [INFO] року в [ADDRESS] помер її чоловік [PERSON] За життя [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується відповідною технічною документацією на будинок. Однак, за життя [PERSON] не оформив своє право на зазначений вище будинок. Видати свідоцтво про право власності на даний час неможливо тому, що згідно ст. 25 п. 4 ЦК України "Цивільна правоздатність фізичної особи закінчується в момент її смерті". Заповіту спадкодавець не залишив, спадкоємцями за законом першої черги є позивач, як дружина померлого та відповідачі у справі [PERSON], [PERSON], які у встановлений законом шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини. Отже, [PERSON], яка прийняла спадщину у встановленому порядку, шляхом звернення з відповідною заявою, наполягала на тому, що оформити нотаріально майно померлого чоловіка вона можливості не має, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Таким чином, [PERSON] просила визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року в [ADDRESS] її чоловіка у вигляді житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила провести розгляд справи за її відсутності та наполягала на задоволенні позову, свої інтереси довірила представляти [PERSON] Адвокат - [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява, в якій третя особа не заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, справу просили розглядати у їх відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Спірним є питання про визнання права власності на будинок [ADDRESS] за [PERSON], яка була дружиною померлого. З копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 27.04.1996 року у Чемужівській сільській раді Зміївського району Харківської області. / а.с.12/ Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. / а.с.38/ Відповідно до копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року. /а.с. 7/ За життя [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту, рішенням №18 від 20.02.1996 року про виділення [PERSON], земельної ділянки, площею 0,10 га., для обслуговування жилого будинку, господарських будівель. /а.с. 39-41,67/ Як вбачається з листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 19.12.2013 року №19471/01-16 після померлого [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контри надійшли заяви: 09.08.2013 року про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON], 09.08 2013 року від [PERSON], [PERSON] про відмову від спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось, оскільки спадкоємцям було роз'яснено, що оформлення права на спадкове майно можливо лише при наданні документів, необхідних для оформлення спадщини, зокрема належність спадкового майна та його оцінка. / а.с.26, 51/ Як вбачається з довідки Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області, від 06.02.2014 року за №286, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав до часу смерті - [INFO] року в [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані батько [PERSON], який помер [INFO] року та мати [PERSON] / а.с.66/ Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оскільки судом встановлений факт належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS], а спадкоємицею померлого першої черги за законом є [PERSON], з урахуванням відмови відповідачів від спадщини та визнання позовних вимог, враховуючи відсутність у позивача можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, суд дійшов висновку про можливість визнати право власності за [PERSON], в порядку спадкування за законом, на вищевказаний житловий будинок.

Outcome: approved