Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач ПАТ "Страхова компанія "Юпітер -М" звернувся до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на їх користь 4386,44 грн. у відшкодування фактичних витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування за генеральним договором добровільного страхування кредитів № 18-05/3-3/91 від 01.03.2010р., а також судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.03.2010р. між ним (страховиком) та ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Кримського республіканського управління АТ "Ощадбанк" (страхувальник) був укладений генеральний договір добровільного страхування кредитів № 18-05/3-3/91. 20.08.2012р. між страхувальником та відповідачем було укладено додатковий договір № 2 до договору по відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/ пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебеторсько-кредитною платіжною схемою від 15.11.2010 № 47024. Згідно додаткового договору № 2, банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 7100 грн. Відповідно до умов додаткового договору № 2 відповідач зобов'язався сплачувати страхувальнику грошові кошти, зокрема, у вигляді процентів за користування кредитом та в сумі заборгованості за основною сумою кредиту. Однак відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, а позивач вимушений був сплатити страхувальнику страхове відшкодування у зазначеній сумі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини відсутності не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, якщо у суду не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.03.2010 між Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Юпітер-М" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Юпітер - М") (страховиком), та відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Кримське республіканське управління AT "Ощадбанк" (страхувальник) був укладений генеральний договір добровільного страхування кредитів № 18-05/3-3/91. Згідно п. 2.1 Договору страхування предметом договору страхування є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, і пов'язані з невиконанням позичальниками своїх договірних зобов'язань за кредитними угодами між Страхувальником та позичальником (Відповідачем). Отже, предметом Договору страхування є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування). Страховим ризиком за Договором страхування є невиконання або часткове невиконання позичальником (в даному випадку відповідачем) понад 30 календарних днів своїх зобов'язань по поверненню кредиту та/або процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Кредитною угодою позичальника (п. 4.2 Договору страхування). 20.08.2012 між Страхувальником та Відповідачем було укладено Додатковий договір № 2 до Договору про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою від 15.11.2010 № 47024. Відповідно до п.1.2 Додаткового договору № 2 Банк (Страхувальник) відкриває Клієнту (Відповідачу) відновлювальну кредитну лінію за наступних умов: отримання Клієнтом заробітної плати/пенсії шляхом її зарахування на рахунок та наявності Договору між Банком та Організацією (підприємством, на якому працює Клієнт) про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, передбачених чинним законодавством (матеріальної допомоги та інших виплат) з використанням платіжних карток. Згідно Додатковому договору № 2 (п.7.1) Банк відкрив відповідачу кредитну лінію за заявою Клієнта з лімітом кредиту у сумі 7100,00 грн. Відповідно до п. 6.1.2 додаткового Договору № 2, відповідач зобов'язався сплачувати Страхувальнику грошові кошти, зокрема, у вигляді процентів за користування кредитом та в сумі заборгованості за основною сумою кредиту. Сплата зазначених коштів відбувається шляхом дебетування рахунку на підставі доручення Клієнта згідно з п.2.11 цього Договору. У разі відсутності коштів на рахунку та наявності заборгованості за Договором, зазначеної у звіті (виписці) по рахунку, Клієнт (Відповідач) зобов'язаний погасити заборгованість шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Згідно п. 7.5 Додаткового Договору № 2, відповідач зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі звільнення з організації, з якою Банком (Страхувальником) укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток. Відповідно до листа начальника відділу кадрів Південного філіалу "Кримський агротехнологічний університет" Національного університету біоресурсів і природокористування України, відповідач [PERSON] звільнена 31.05.2013р. Однак відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за Додатковим договором № 2 у сумі 4386,44 грн., що підтверджується актом неповернення кредиту позичальником на дату настання страхового випадку, звітами про стан рахунку Відповідача та заявою Страхувальника від 01.11.2013 № 18-05/3-3-1719. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, 13.11.2013 позивачем було складено страховий акт № 14, яким визнано страховий випадок, та платіжним дорученням № 877 від 20.11.2013 позивач перерахував відповідачу страхове відшкодування у сумі 4 386,44 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п.9.6 договору страхування, до страховика (позивача), який виплатив страхове відшкодування за цим договором, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4386,44 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 229,40 грн. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved