Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, яким просив поділити домоволодіння [ADDRESS] між ним і відповідачами, виділивши позивачу у власність в натурі 48/100 його частин, визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаним домоволодінням між сторонами, виділити позивачу в користування земельну ділянку, розміром, що становить 48/100, яка перебуває у користуванні співвласників. Позовні вимоги мотивовані тим, що у спільній частковій власності сторін перебуває домоволодіння [ADDRESS]. Позивач неодноразово звертався до відповідачів із пропозицією про поділ майна в натурі, проте згоди останніх не отримав, що стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач, його представник [PERSON] вимоги позову підтримали із підстав, які у ньому викладені, наполягаючи на його задоволенні. Суду пояснили, що згідно порядку користування домоволодінням, який склався між сторонами позивач втратив можливість користування належними йому 7/100 спірного домоволодіння. За підрахунками позивача, у випадку передачу йому у користування гаражу "И", який на даний час перебуває в користуванні відповідачів, його реальна частка у домоволодінні буде наближеною до 48/100 згідно правоустановчих та технічних документів. Відповідачі, їх представник [PERSON] просили про часткове задоволення позову, закріпивши за відповідачами володіння гаражем "И" та сараєм "Ж", оскільки вказаний гараж був побудований у 1980 році попередніми співвласниками та до 2010 року перебував у майже зруйнованому стані. Відповідачі за власний кошт здійснили реконструкцію гаражу та капітальний ремонт, обладнавши у ньому манікюрний кабінет. Вислухавши позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши все в сукупності, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони є власниками домоволодіння [ADDRESS]. Вказане домоволодіння перебуває у їх спільній частковій власності із розділом часток наступним чином: [PERSON] є власником 27/100 частки, [PERSON] власником 9/100 частки, [PERSON] належить 16/100 частки, відповідач [PERSON] володіє 48/100 часток відповідно. Основні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правовою системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Поняття спільної часткової власності викладено в частині 1 статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. У частині 2 статті 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина 2 статті 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (частина 1 статті 183). Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Суд враховує, що відповідачами за власний кошт було здійснено повну відбудову гаражу "И", побудованого у 1980 році попередніми власниками. У 2010 році відповідачі провели капітальний ремонт вказаного приміщення, обладнавши його в якості місця здійснення відповідачем [PERSON] правомірною підприємницькою діяльністю, що є конституційним правом останньої згідно положень статей 42, 43 Основного Закону та визнається сторонами. З метою повного розгляду справи судом була призначена експертиза судова будівельно-технічна експертиза, Варіант №3 якої, на думку суду є найбільш прийнятним з урахуванням відносин, що склались між сторонами та викладеними положеннями законодавства. Згідно вказаного варіанту частка позивача у спільній частковій власності зменшується на 2/100, проте від отримання компенсації її вартості позивач категорично заперечив. Таким чином, відступаючи від принципу поділу (виділу частки) спільного часткового майна пропорційно ідеальним часткам співвласників, враховуючи встановлені судом обставини щодо реалізації співвласниками свого права, суд дійшов висновку про необхідність поділу домоволодіння [ADDRESS] та земельної ділянки, яка за ним закріплена за варіантом №3 висновку №3251-3254 судової будівельно-технічної експертизи від 01.09.2011, проведеної в рамках розглянутої справи.

Outcome: approved