Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач 05 травня 2015 року звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом, де просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], що укладений між ним та [PERSON] 23 вересня 1998 року зареєстрований Жовтоводським представництвом торгової біржі «Дніпродзержинська». Одночасно просить визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 23 вересня 1998 року між ним та [PERSON] укладено вказану угоду, що зареєстрована Жовтоводським представництвом торгової біржі «Дніпродзержинська» та яку було зареєстровано у КМ «Жовтоводське БТІ» та отримано технічний паспорт на зазначену вище квартиру. Нотаріально договір купівлі-продажу не був посвідчений, оскільки працівники біржі запевнили, що згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Посилаючись на те, що на час укладання сторонами даної угоди сторони досягли згоди з усіх істотних умов притаманних цьому роду угод, просить позов задовольнити. При цьому, вказує що не може реалізувати свої права з володіння та користування майном як власник. Також зазначає, що [PERSON], продавець квартири помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Сторони надали у судове засідання заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, позивач на задоволенні позову наполягає, відповідач проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України "Про власність", що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам. Згідно ч. 1 ст.13 Закону України "Про власність" об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно договору купівлі- продажу нерухомого майна, [PERSON] продав, а [PERSON] придбав об'єкт нерухомості, а саме квартиру [ADDRESS], місто, що належить продавцю, при цьому останній отримав від позивача за квартиру 4500 гривен до підписання угоди. Даний договір зареєстрований за № 005/155-Ж від 23 вересня 1998 року Жовтоводським представництвом товарної біржі «Дніпродзержинська» (а.с.7). Нотаріально договір посвідчено не було, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України "Про товарну біржу" передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення. Отже, позивач та [PERSON] виконали передбачені договором умови угоди. Фактично позивач вступив у володіння і користування вказаним домоволодінням з 23 вересня 1998 року. Із копії паспорта на квартиру вбачається, що позивач [PERSON] є власником спірної квартири (а.с.8-9). Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 87 років (а.с.10). На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення. Статтями 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного, суд вважає, що позивач та [PERSON] виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв'язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним, визнавши за позивачем право власності на вказане нерухоме майно. Враховуючи наведене,

Outcome: approved