Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Вище художнє професійно - технічне училище №5 м. Вінниці звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті на сумісне обслуговування за утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території. Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 23.04.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір на сумісне обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території гуртожитку Вищого художнього професійно - технічного училища №5 м . Вінниці по [ADDRESS] . Згідно умов договору Училище та Споживач, який не визначився з управителем відокремленої частини приміщення гуртожитку та виконавцем житлово - комунальних послуг самостійно, зобов`язуються на сумісне утримання та обслуговування будівлі та прибудинкової території гуртожитку. Училище надає Споживачу послуги з утримання та обслуговування будівлі і відокремленої частини приміщення гуртожитку, яка належить йому на праві приватної власності та прибудинкової території (далі - Послуг) гуртожитку згідно переліку: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток, коридорів, технічних поверхів та покрівлі; вивезення та утилізація твердих побутових і негабаритних відходів; технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем: гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливної каналізації; обслуговування вентиляційних каналів; освітлення місць загального користування. Відповідач оплату за житлово-комунальні послуги не вносить, але ними користується. На підставі заяви [PERSON] від 30.03.2019 року про укладання договору реструктуризації заборгованості за житлово комунальні послуги, між Вищим художнім професійно-технічним училищем №5 м. Вінниці в особі директора [PERSON] та [PERSON] укладено договір реструктуризації заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно якого Училище надає [PERSON] розстрочку у погашенні заборгованості. Проте, по даний час заборгованості не погашена. Боржник даною заявою визнав факт виникнення заборгованості. Згідно акту фактичного зняття показників лічильників від 24.01.2019 року, за адресою [ADDRESS] проведено фактичне зняття показників наступних лічильників: в кв.110 лічильник ЕЛ.СО-Н-449МІ-2 - показник 34517; Лічильник Гар .В. №101953474 - показник 00163; Хол. В. 3020942 - 01073. Сума заборгованості станом на 01.02.2019 року становить: - за утримання споруд та прибудинкової території - 2760,38 грн.; -за опалення - 6128,71 грн.; -за гаряче водопостачання - 2973,48 грн.; -за холодне водопостачання - 2023,48 грн.; -за водовідведення - 208,60 грн.; -за електроенергію - 5485,64 грн. Загальна сума заборгованості становить 19580,29 грн. Позивач зазначає, що перемовини з приводу оплати заборгованості результату не дали та були відповідачем проігноровані, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача Піпко А.М. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує за обставин викладених в позовній заяві, просив позов задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.02017 року між Вищим художнім професійно-технічним училищем №5 м. Вінниці та [PERSON] укладено договір на сумісне обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території гуртожитку Вищого художнього професійно-технічного училища №5 м. Вінниці (а.с.13-14). Як вбачається із свідоцтва на право власності на житло від 29.11.2001 року та технічного паспорта на квартиру, відповідачу належить на праві приватної, спільної власності квартира [ADDRESS] (а.с.15, 21-23). Відповідно до заяви [PERSON] від 30.03.2018 року сторони уклали договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, згідно якого Училище надає громадянину розстрочку у погашенні заборгованості (а.с.16,17-18). Згідно акту фактичного зняття показників лічильників від 24.01.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , проведено фактичне зняття показників наступних лічильників: в кв.110 лічильник ЕЛ.СО-Н-449МІ-2 - показник 34517; лічильник Гор. В. №101953474 - показник 00163; хол. В. 3020942 - 01073. Сума заборгованості станом на 01.02.2019 року становить: - за утримання споруд та прибудинкової території складає 2760,38 грн.; -за опалення - 6128,71 грн.; -за гаряче водопостачання - 2973,48 грн.; -за холодне водопостачання - 2023,48 грн.; -за водовідведення - 208,60 грн.; -за електроенергію - 5485,64 грн. Загальна сума заборгованості становить 19580,29 грн. (а.с.19-20). Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , власником даної квартири є [PERSON] (а.с.21-23). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги "передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини першої статті 625 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Судом встановлено, що у відповідача на праві приватної власності перебуває квартира [ADDRESS] , по якій існує заборгованість в сумі 19 580,29 грн., що підтверджується актом, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 921 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved