Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

В січні 2016 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до закінчення сином [PERSON] навчання. На підтвердження вимог вказала, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Син навчається в Українському політехнічному технікумі на третьому курсі, за спеціальністю " Електропостачання", денної форми навчання. Зазначила, що до повноліття відповідач сплачував аліменти, на утримання сина, а після досягнення сином вісімнадцяти років матеріальної допомоги не надає. Відповідач працює, отримує стабільну заробітну платню, тому може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але просив зменшити їх розмір до 1/8 або 1/10 частини, не мотивуючи свої заперечення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки № 639 від 23.12.2015. [PERSON], навчається в Українському політехнічному технікумі, є студентом бюджетної форми навчання ,3 курсу денного, електро - технічного відділення спеціальності " Електропостачання". Термін навчання з 01.09.2013 по 30.06.2017. Відповідач працює ПрАТ " Криворізький міськмолокозавод №1", отримує щомісячну заробітну плату та має змогу сплачувати аліменти на утримання свого сина на період його навчання. Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховному Суду України викладених в постанові від 15.05.2006 №3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд погоджується з доводами позивача, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи, підтверджуються документально та не протирічать законодавству. Відповідно до ст. 182, 200 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, матеріальне становище відповідача, його позицію по справі, таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дитини на термін її навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною віку 23 років. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 551 грн. 20 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial