Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

[PERSON] 25.07.2014 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування особи на утриманні. В обґрунтування заяви зазначила наступне: [INFO] в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області у віці 50 років помер [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 24.11.1984 до 20 липня 1999 року, однак постійно жили разом однією сім'єю і після розірвання шлюбу до самої його смерті, вона знаходилася на його утриманні. Після смерті [PERSON] заявниця залишилася проживати у квартирі, де мешкає і по сьогоднішній день. Також вказала, що [PERSON] мав статус ліквідатора ЧАЕС І категорії, був інвалідом ІІІ групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно з експертним висновком №11440, виданим 03.07.2008 р. Харківською регіональною міжвідомчою експертною комісією на засіданні № 540 від 02.07.2008 р., у Заявника виявлено захворювання, пов'язане з наслідком аварії на Чорнобильській АЕС. Від шлюбу є діти - [PERSON], [PERSON]. 18.02.2014 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/33/-14-ц було встановлено юридичний факт, а саме той факт, що з 1999 року та станом на момент смерті [INFO] [PERSON] заявниця - [PERSON] - постійно проживала разом з ним однією сім'єю як чоловік та дружина. За наслідками розгляду вказаної справи заявниця звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації в Харківській області з заявою про видачу посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і їй було видане 06.03.2014 року таке посвідчення серії [NUMBER] . Однак, після видачі вказаного посвідчення, заявниця у травні 2014 року отримала листа № 09-61/2945 від Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації в Харківській області з вимогою про повернення посвідчення, оскільки станом на момент смерті заявниця з померлим „були офіційно розлучені". Отримавши такого листа заявниця звернулася знову до УПСЗН та зазначала, що за рахунок існування вказаного рішення вона з [PERSON] можуть вважатися подружжям, а на час смерті [PERSON] вона знаходилася на його утриманні. Крім того, вказала на те, що [PERSON] отримував значний розмір пенсії за рахунок того, що він був ліквідатором ЧАЕС, а доходи заявниці як прибиральниці були мізерними, оскільки всі своїх кошти вона витрачала на лікування сина [PERSON], який хворіє на язву шлунку і в зв'язку з цим постійно проходить курси лікування в лікарняних закладах м. Змієва та Харкова. Зокрема: син перебуває на обліку в Зміївській ЦРЛ, ДП „Інститут охорони здоров'я дітей та підлітків медичних наук України", „Обласній клінічній лікарні". [PERSON] був інвалідом 3-ї групи /працездатна особа/, в зв'язку з чим доглядав за квартирою, вів домашнє господарство, готовив їжу та ін. І це все в той час, як заявниця знаходилася з сином у лікарнях У судовому засіданні [PERSON] підтвердила обставини, що викладені у заяві. Просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації в Харківській області - у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи з його відсутності, заперечень не висловлював. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено і не заперечується сторонами у справі: [INFO] в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області у віці 50 років помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії [NUMBER], яке видане 28 серпня 2013 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 138 (а.с. 14). З [PERSON] заявниця знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 24.11.1984 року до 20.07.1999 року - копія свідоцтва про розірвання шлюбу, серія [NUMBER], актовий запис № 161 (а.с. 13, 15). Останнім місцем реєстрації [PERSON] була наступна адреса: [ADDRESS] (фактично проживав за адресою: 63460, [ADDRESS]). [PERSON] мав статус ліквідатора ЧАЕС І категорії, був інвалідом ІІІ групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно з експертним висновком у [PERSON] виявлено захворювання, пов'язане з наслідком аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок цього Заявник був визнаний інвалідом ІІІ групи. Відтак він віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Вказаний факт також підтверджується посвідченням серії [NUMBER] та вкладкою до нього [NUMBER], довідками про інвалідність (а.с. 9, 10-12, 16, 17). Від шлюбу заявниця та [PERSON] мали дітей - [PERSON], [PERSON] (а.с. 5, 6). 18.02.2014 року рішенням Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/33/-14-ц було встановлено юридичний факт, а саме той факт, що з 1999 року та станом на момент смерті [INFO] [PERSON] заявниця - [PERSON] - постійно проживала разом з ним однією сім'єю як чоловік та дружина. Одночасно вказаним рішення суду було підтверджено відсутність з боку Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації в Харківській області заперечень з приводу того, що Заявниця знаходилася у [PERSON] на утриманні, оскільки при зверненні до суду вона зазначала про це, а заінтересована особа своєю заявою підтвердила, що „заперечень проти обставин, які викладені у моїй заяві - не мають" (а.с. 18-20). За наслідками розгляду вказаної справи заявниця звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації в Харківській області із заявою про видачу посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і їй було видане 06.03.2014 року таке посвідчення серії [NUMBER]. Після видачі вказаного посвідчення, заявниця у травні 2014 року отримала листа №09-61/2945 від Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації в Харківській області з вимогою про повернення посвідчення, оскільки станом на момент смерті заявниця з померлим були офіційно розлучені (а.с. 41, 42). Довідкою УПФУ у Зміївському районі підтверджено, що [PERSON] отримував пенсію за період часу з 01.01.2010 року по [INFO] у розмірі в середньому 4500 грн. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що заявниця всі своїх кошти витрачала на лікування [PERSON], який хворіє на язву шлунку і в зв'язку з цим постійно проходить курси лікування в лікарняних закладах м. Змієва та Харкова. [PERSON] доглядав за квартирою, вів домашнє господарство, готовив їжу та інше і це все в той час, як заявниця знаходилася з сином у лікарнях. Всі вони проживали однією сім'єю. Факт наявності захворював у [PERSON] підтверджується копіями медичних довідок, виписок, які містяться в матеріалах справи (а.с. 24-38). Показання свідків також підтверджуються копією Акту обстеження, складеного депутатом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області від 03.07.2014 року (а.с. 21, 22). Відповідно до статті 254 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту перебування її на утриманні померлого чоловіка [PERSON] На підставі викладеного, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 58-61, 209, 212-215, 254, 256 ЦПК України, суд,

Outcome: approved