Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

13 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Костянтинівської міської ради, про надання дозволу на виїзд за межі України їй разом з неповнолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], без згоди батька, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 01 серпня 2011 року, від якого [INFO] народила дитину [PERSON] 13 травня 2014 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 серпня 2014 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини. На сьогоднішній день позивачка разом із своєю малолітньою дочкою планує подорож до Російської Федерації. В добровільному порядку відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дочки за кордон, у зв'язку із чим позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2014 року позивачем по справі визнано [PERSON], оскільки 15 серпня 2014 року позивачем в зв'язку з розірванням шлюбу з відповідачем змінено прізвище з «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]» та отримано паспорт громадянина України. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради Карпушин В.С. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. З'ясувавши позицію позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З 01 серпня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ (а.с.5), яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 13 травня 2014 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 серпня 2014 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини (а.с.8). Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ,постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Так, згідно паспортних даних позивачки та свідоцтва про народження дитини, вони є громадянами України. Дитина проживає разом з матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На теперішній час, у зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції позивачка з метою переїзду до безпечного місяця на тимчасовий період бажає та має можливість виїхати з дитиною для відпочинку та організації життя до Російської Федерації, однак відповідач не надає згоди на вивезення дитини без будь-яких пояснень. Відповідач не скористався можливістю спростувати заявлені доводи та навести об'єктивні причини, за якими він відмовляє позивачці у наданні згоди на виїзд дитини за кордон України, тим самим безпідставно зловживаючи своїми правами і обмежуючи права дитини та позивачки. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, в силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved