overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.08.2008 року у розмірі 19475,56 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2482,05 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8974,91 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6615,00 грн., штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 903,60 грн. (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243,60 грн. судового збору. Мотивуючи вимоги тим, що 05.08.2008 року [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору № б/н з ЗАТ "Акцент-Банк" отримав кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 27.03.2014 року має заборгованість у розмірі 19475,56 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2482,05 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8974,91 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6615,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 903,60 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, про що свідчить розписка в матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий \~Ріг", третя особа: Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий\~Ріг" про стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що з 06 лютого 2004 року він працює в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал Кривий Ріг», де з 08 жовтня 2012 року переведений водієм автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, У-2,89М) цеху пасажирського автотранспорту Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг». З 03 квітня 2020 року позивачеві було оголошено простій у роботі на підставі Розпорядження Начальника АГУ Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простій цеху» від 03 квітня 2020 року. З вище вказаним розпорядженням відповідача позивач не погоджується, вважає його незаконним та таким, що порушує його права тому просить суд визнати недійсним розпорядження Начальника АТУ Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» яким позивача [PERSON] , починаючи з 03 квітня 2020 року оголошено простій у роботі, та зобов`язати Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» виплатити йому суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з розрахунку 716 грн. за кожен день вимушеного прогулу зумовленого незаконним простоєм. Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися.. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідач ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, про що свідчить поштове повідомлення, долучене до матеріалів справи, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Відзив на позовну заяву про стягнення заробітної плати було подано до суду та зареєстровано канцелярією суду за вх. № 29276/20, 25 листопада 2020 р. тобто в межах процесуального строку, встановленого ухвалою суду від 15.09.2020р. який за клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 22.10.2020р. було продовжено, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказує, що розпорядженням Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простої в цеху» №667 від 03.04.2020 року,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.09.2008 року у розмірі 21514,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2826,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10462,92 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6725,00 грн., штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 1000,70 грн. (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243,60 грн. судового збору. Мотивуючи вимоги тим, що 11.09.2008 року [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору № б/н з ЗАТ "Акцент-Банк" отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 27.03.2014 року має заборгованість у розмірі 21514,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2826,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 10462,92 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6725,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1000,70 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. ст. 74, 76 ЦПК України, згідно акту від 11.06.2014 року, складеного майстрами ДОЖФ № 3, вручити судову повістку [PERSON] не можна через її відсутність за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS]. З заявою про зміну місця проживання не зверталася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.07.2008 року у розмірі 20987,81 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2698,13 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9989,07 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6825,00 грн., штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 975,61 грн. (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243,60 грн. судового збору. Мотивуючи вимоги тим, що 21.07.2008 року [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору № б/н з ПАТ "Акцент-Банк" отримала кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Умови договору щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів [PERSON] порушені, внаслідок чого станом на 04.03.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 20987,81 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2698,13 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 9989,07 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6825,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 975,61 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернувся ПАТ КБ "ПриватБанк" мотивуючи її тим, що за кредитним договором №б/н від 19.07.2012 року, [PERSON] отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] позичальник, [PERSON] померла. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 19.07.2012 року становить 5426,02 гривень, яка складається з наступного: 4880,93 - заборгованість за кредитом; 545,09 гривень - заборгованість за відсотками. А тому, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість в розмірі 5426,02 гривень за кредитним договором № б/н від 19.07.2012 року, та стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень. Представник позивача в своїй заяві до суду просив справу слухати у його відсутність. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнала, так як її дочка [PERSON] померла, [INFO]. З матеріалів даної справи вбачається, що за кредитним договором №б/н від 19.07.2012 року, [PERSON] в ПАТ КБ "ПриватБанк" отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [INFO] позичальниця - [PERSON] померла, залишивши після себе борг перед ПАТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 5426,02 гривень, який разом із спадщиною прийняла її мати - [PERSON]. Відповідно до ст. 526 ЦП України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Оглянувши матеріали справи, вислухавши сторін, суд вважає що позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

26.12.2019 року звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до Сумської міської ради, третя особа: сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" про припинення договору оренди земельної ділянки, в якому вона зазначила про те, що [PERSON] був власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2015 року в розмірі 1/1 частки. 20.09.2016 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" отримало в оренду у Сумської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 5910136600:14:001:0340, на якій знаходилося майно [PERSON] . В зв`язку з неможливістю отримати земельну ділянку під власним житловим будинком у власність [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи про припинення оренди земельної ділянки. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/10263/17 було відмовлено в задоволені позову з посиланням на те, що законодавством не передбачено припинення договору оренди земельної ділянки у разі продажу частини нерухомого майна іншій особі, яке заходиться на орендованій земельній ділянці. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 28.03.2019 року рішення першої інстанції було скасовано та було постановлене нове рішення, в якому зазначено про те, що відповідно матеріалів справи позивачем було обрано неправильний шлях захисту своїх прав. Так, відповідно матеріалів справи право на будинок перейшло раніше, ніж відбулося оформлення земельної ділянки, тому не відбулося переходу права власності на житловий будинок, який знаходиться на орендованій земельній ділянці, а відбулося незаконне оформлення земельної ділянки під чужим майном. Для скасування права оренди необхідна умова, визначена ст. 120 ЗК України, а саме: перехід права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на вже орендованій земельній ділянці. Виконуючи рішення апеляційного суду Сумської області від 28.03.2019 року [PERSON] зробив перехід прав власності на житловий будинок, який знаходиться на орендованій земельній ділянці, шляхом укладення договору дарування з [PERSON] - позивачкою по даній справі. Тому, позивачка [PERSON] вважає договір оренди земельної ділянки таким, що не відповідає цивільному та земельному законодавству, зазначене право оренди порушує права на володіння землею. Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці іншою особою. На виконання ст. 175 ЦПК України вона повідомляє про те, що нею не було подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювались. Всі докази, які наявні у позивачки, подаються разом з позовною заявою. Позивачкою були понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. . З огляду на зазначене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дружелюбівської сільської [PERSON], в якому просить визнати за собою право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території цієї сільради, виділену їй як володільцю земельної частки (паю) колишньому члену КСП "Південне". Як зазначила позивачка у позові, вона у 2003-2004 рр. була членом КСП "Південне". В період членства позивачки у квітні 2004 року КСП "Південне" отримало державний акт про право колективної власності на землю, але в додаток до акту позивачка включена не була, оскільки безпідставно була виключена з членів КСП. Рішенням загальних зборів КСП від 03.04.2004 року її було поновлено у членстві та списках осіб, які мають право на земельну частку (пай), проте реалізувати це право вона не має можливості, відповідно, не може оформити право власності на земельну ділянку, яка вже виділена їй в рахунок цієї земельної частки (паю). Враховуючи це, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав. У підготовчому судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги. Представники відповідача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні заявив про визнання позову. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, відповідно до п.2 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право на земельну частку (пай). Відповідно до чч.1-3 ст.3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні підстави для задоволення позову у зв?язку із визнання його відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у зв'язку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Любимівської сільської Ради та Вільнянської районної державної адміністрації, в якому просить визнати за собою право на земельну частку (пай) на землях КСП "Таврія". Як зазначила позивачка у позові, вона у період часу з 29.06.1993 року до 12.03.1997 року була членом КСП "Таврія". У березні 1994 році КСП "Таврія" отримало державний акт про право колективної власності на землю, але в додаток до акту позивачка, незважаючи на те, що була членом підприємства, включена не була, у зв'язку з чим безпідставно не отримала право на земельну частку (пай). Враховуючи це, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, пояснивши, що вона має право на земельну частку (пай) як член КСП "Таврія", проте при здійсненні паювання земель підприємства їй ця земельна частка (пай) виділена не була. Представники відповідачів подали до суду заяви, згідно яких просять розглядати позов за своєї відсутності, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] в період часу з 29.06.1993 року до 12.03.1997 року була членом КСП "Таврія". В період членства позивачки у КСП у березні 1994 році КСП "Таврія" отримало державний акт про право колективної власності на землю, але в додаток до акту позивачка, незважаючи на те, що була членом підприємства, включена не була. Відповідно до п.2 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, заявлений позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільнянської районної державної адміністрації, в якому просить визнати за собою право на земельну частку (пай) на землях КСП "Родіна". Як зазначила позивачка у позові, вона в період часу у 1993-1994 рр. була членом КСП "Родіна". У 1994 році КСП "Родіна" отримало державний акт про право колективної власності на землю, але в додаток до акту позивачка, незважаючи на те, що була членом підприємства, включена не була, у зв'язку з чим не отримала право на земельну частку (пай); враховуючи це, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, пояснивши, що позивачка має право на земельну частку (пай) як член КСП "Родіна", проте при здійсненні паювання земель підприємства їй ця земельна частка (пай) виділена не була. Представник відповідача подав до суду заяву, згідно якої просить розглядати позов за своєї відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи ПП "АФ "Родіна" (правонаступника КСП "Родіна") надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, але при цьому підтвердив членство позивачки в КСП на момент розпаювання земель підприємства. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] в період часу з 01.11.1993 року по 23.07.2001 року була членом КСП "Родіна". В період членства позивачці у КСП у 1994 році КСП "Родіна" отримало державний акт про право колективної власності на землю, але в додаток до акту позивачка, незважаючи на те, що була членом підприємства, включена не була. Відповідно до п.2 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, заявлений позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Любимівської сільської Ради та Вільнянської районної державної адміністрації, в якому просить визнати за собою право на земельну частку (пай) на землях КСП "Таврія". Як зазначив позивач у позові, він в період часу з 29.06.1993 року до 12.03.1997 року був членом КСП "Таврія". У березні 1994 році КСП "Таврія" отримало державний акт про право колективної власності на землю, але в додаток до акту позивач, незважаючи на те, що був членом підприємства, включений не був, у зв'язку з чим безпідставно не отримав право на земельну частку (пай). Враховуючи це, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, пояснивши, що він має право на земельну частку (пай) як член КСП "Таврія", проте при здійсненні паювання земель підприємства йому ця земельна частка (пай) виділена не була. Представники відповідачів подали до суду заяви, згідно яких просять розглядати позов за своєї відсутності, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] в період часу з 29.06.1993 року до 12.03.1997 року був членом КСП "Таврія". В період членства позивача у КСП у березні 1994 році КСП "Таврія" отримало державний акт про право колективної власності на землю, але в додаток до акту позивач, незважаючи на те, що був членом підприємства, включений не був. Відповідно до п.2 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене, заявлений позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved