Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до суду з позовом до ТОВ Агрофірма "Базаліївський колос" про визнання недійсними договорів оренди землі. В позові просили визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 4,9027 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 5,2591 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER]; визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 5,2591 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 5,2372 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 5,3065 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER].; визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 4,9648 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 5,3469 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада); визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 5,2296 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] та визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ, на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада). Позивачі та їх представник [PERSON], діючий за довіреностями від 17.02.2017 року (а.с. 52-54) та від 11.04.2017 року (а.с. 225-228) в судове засідання не з'явилися, від представника надійшла заява про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, та просили суд позов задовольнити. Представник Відповідача - ТОВ Агрофірма "Базаліївський колос", в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього надійшла заява про розгляд справи без його присутності, в якій він позов не визнав та заперечував проти його задоволення (Т. 2 а.с. 5). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач-1, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 4,9027 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить Позивачу-1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач-2, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 5,2591 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить Позивачу-2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER]. Також [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,2427 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить Позивачу-2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач-3, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 5,2372 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить Позивачу-3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач-4, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 5,3065 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить Позивачу-4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач-5, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 4,9648 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить Позивачу-5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Позивач-6, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 5,3469 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), що підтверджується Додатковою угодою №1 від 27.05.2015 року про зміну договору оренди землі №136 від 12.04.2004 року. Позивач-7, [PERSON], є власником земельної ділянки площею 5,2296 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), яка належить Позивачу-7 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER], на підставі якого в подальшому було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Також [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області (наразі Чкаловська об'єднана територіальна громада), що підтверджується Договором оренди землі №372 від 10.05.2011 року, вказана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі Державного акту [NUMBER], що підтверджується Актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Усі Позивачі у різний період часу укладали договори оренди землі з Агрофірмою «Базаліївський колос» ТОВ. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно вимог статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність про її несплату. У відповідності до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а у відповідності до вимог ст. 25 вказаного закону, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. У всіх договорах оренди землі, а саме у розділах «Орендна плата», з Позивачами зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати: грошової - у гривнях із зазначенням способів внесення. Однак, Відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельними ділянками, та нехтує пунктом Договору, в якому чітко зазначено, що орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року, який є істотною умовою договору. Відповідач до теперішнього часу не сплатив орендну плату за користування земельними ділянками. У зв'язку із тим, що орендна плата Позивачам не сплачувалась вчасно, Позивачі неодноразово звертався до відповідача з пропозицією про розірвання договорів оренди землі та сплати орендної плати. Частиною 3 статі 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. За змістом частин 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору (зокрема передбачено обов'язок своєчасного внесення орендної плати), а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (зі змінами), внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом пред'явлення позову про розірвання договору. Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та і інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, Відповідачем було не виконано умови Договору, згідно якого Орендар зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату, вимоги ст. 21 Закону України «Про оренду землі», згідно яких чим порушені майнові права та охоронювані законом інтереси Позивачів. Згідно вимог статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у випадках, передбачених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі (систематичність згідно норм права - це два і більше разів), разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 12 грудня 2012 року №6-146цс12 у справі про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості з орендної плати. Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», а також договором оренди землі. Враховуючи вищевикладені нами обставини, відповідно до вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оренду землі» та ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Крім того, статтями 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання по ньому має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, на момент підписання оскаржуваних Договорів оренди землі, Позивачі їх укладали на вкрай невигідних для себе умовах. Вказані правочини мали дефекти волі і здійснювалися за таких обставин, коли особи змушені були вчинити правочин на невигідних для себе умовах. Згідно зі ст. 233 ЦК для визнання правочину недійсним необхідно встановити наявність двох обставин: тяжких обставин та вкрай невигідних умов вчинення правочину. При розгляді зазначеної категорії справ потрібно враховувати такі фактори, як майновий і психічний стан осіб та їх близьких напередодні й на момент вчинення правочину; співмірність наданих послуг із вартістю переданого за правочином майна; наявність іншого житла або іншого місця помешкання в разі відчуження житла, а також враховувати їх вплив на формування волевиявлення сторін. Тяжкі обставини суд розуміє як не будь-яке несприятливе матеріальне, соціальне чи інше становище, а як його крайні форми. Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини. Тобто в таких випадках немає обману або помилки. Так, Позивач-1, [PERSON], уклала Договір оренди земельної ділянки площею 4,9027 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області під впливом тяжких обставин, а саме у 1994 році помер її чоловік, вона стала вдовою, на її утриманні залишилися троє дітей, які не могли працювати по поважних причинах. На час укладення Договору у неї було вкрай тяжкий матеріальний стан. Позивач-2, [PERSON], уклала Договори оренди земельних ділянок площею 5,2591 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 5,2427 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованих на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області на невигідних умовах, так як на той час вкрай необхідні були кошти на лікування чоловіка, а саме на операцію. Позивач-3, [PERSON], уклад Договір оренди земельної ділянки площею 5,2372 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області на невигідних для себе умовах, так як на той час став вдівцем, на його утриманні залишилося двоє дітей і було вкрай важке матеріальне становище. Позивач-4, [PERSON], уклала Договір оренди земельної ділянки площею 5,3065 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області на невигідних умовах, так як вона розлучилася з чоловіком, на її утриманні було двоє неповнолітніх дітей, колишній чоловік не допомагав і у неї склалося важке матеріальне становище. . Позивач-5, [PERSON], уклала Договір оренди земельної ділянки площею 4,9648 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області на невигідних для себе умовах так у 1994 році помер батько, мати була пенсіонеркою, потребувала дуже дорогих ліків, а сама Позивач не мала можливості працювати. Таким чином склалося важке матеріальне становище, що і стало причиною укладення вказаного Договору оренди. Позивач-6, [PERSON], уклала Договір оренди земельної ділянки площею 5,3469 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області на невигідних умовах так як у 1996 році залишилася вдовою, на її утриманні залишилося двоє дітей. У неї були постійні проблеми зі здоров'ям, вона потребувала постійного лікування, на яке витрачалися значні кошти. Позивач-7, [PERSON], уклав Договори оренди земельної ділянки площею 5,2296 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області та земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Базаліївської сільської ради Чугуївського району Харківської області на невигідних умовах, так у 1996 році помер його батько, у сім'ї склалося важке матеріальне становище, мати потребувала постійного лікування, що і стало причиною підписання вказаних Договорів на невигідних умовах. Статтею 233 ЦК передбачається, що правочин, який вчинено під впливом тяжкої обставини, може бути визнано недійсним. Цей випадок поширюється і на відмову від прийняття спадщини, яка може бути вчинена спадкоємцем під впливом тяжкої обставини. Така відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною незалежно від того, хто був ініціатором такої з відмови, - сам спадкоємець чи інші зацікавлені особи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Відповідачем також порушено вимоги як договору так і закону про збереження родючості ґрунтів, що призвело до значного погіршення стану земельних ділянок, що передані в оренду. Погіршення стану земельних ділянок відбулося у звязку з недотриманням Відповідачем сівозміни. Невиконання обовязку щодо збереження стану об'єкту оренди є підставою для дострокового розірвання договору оренди. Земельні ділянки передавалися в оренду для товарного сільськогосподарського виробництва шляхом вирощування рослинницької сільськогосподарської продукції. Використання земельної ділянки орендар повинен здійснювати з втіленням сучасних агротехнічних заходів з метою отримання високих урожаїв і збереження родючості шару землі, боротьби з бурянами. А також не допускати погіршення якості, порчу ґрунтів (засмічення, заростання земельної ділянки деревами та бурянами і іншими негативними наслідками водної і вітрової ерозії ґрунтів). Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Згідно з п. г ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров'я населення; д) збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні;е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб;є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов'язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. Згідно зі ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані в тому числі: додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про охорону землі» власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов'язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На підставі вищевикладеного Відповідач, засіваючи орендовану земельну ділянку одними і тими самими культурами діяв всупереч екологічним вимогам, а саме щодо раціонального використання земельної ділянки, що призвело до погіршення стану родючості ґрунту. Також орендарем неналежно виконувався обовязок щодо охорони родючості ґрунтів. Зазначені обставини у своїй сукупності є підставою для розірвання договору оренди на вимоги орендодавця. Статтею 143 ЗК України передбачено, що підставою примусового припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Таким чином, аналіз наведених норм діючого законодавства та умов Договору свідчить, що підставою визнати недійсним договору є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена Договором. На момент укладення спірних договорів визначено, серед іншого, умови використання та цільове призначення земельних ділянок, які передаються в оренду, умови збереження стану об'єкта оренди. Орендарем порушені істотні умови договорів, що призвело до порушення режиму використання земельних ділянок, їх забур'янення. Оскільки орендар належним чином не виконує умови Договору, не сплачує орендну плату, це позбавило Позивачів того, на що вони розраховували при укладенні договору, а саме отримання належної орендної плати відповідно до умов договорів оренди земельних ділянок, через що вважаємо за необхідне визнати недійсним договори. Свобода договору включає, серед іншого, право сторін змінювати, розривати або продовжувати чинність укладеного ним договору. Таким чином, орендарем були порушені їхні майнові права, як власників земельних ділянок. На підставі викладеного,

Outcome: approved