Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що у вересні місяці 2002 року [PERSON] домовився із керівництвом Ситковецького ССТ про те, що дана юридична особа продасть позивачеві належне їй на праві власності нежитлове приміщення кафе « [INFO] », яке розміщене по [ADDRESS] . 03 вересня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] зобов`язувався сплатити відповідачу за куплену ним нерухомість 3 000 гривень, що позивачем було зроблено в цей же день, про що свідчать Квитанція до прибуткового касового ордеру та накладна за № 12. Дане нерухоме майно, являє собою нежитлову будівлю кафе "[INFO]", 1971 року побудови, вх. майданчик «а», загальною площею 52.0 кв.м., розміщених по [ADDRESS] . Маючи намір на державну реєстрацію укладеного між сторонами договору купівлі- продажу купленого позивачем нежитлового приміщення, [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Райгородської сільської ради Немирівського району, однак, йому було повідомлено про те, що здійснити зазначену дію немає можливості по причині відсутності правовстановлюючого документу на вказану будівлю. Тоді, позивач звернувся до представників відповідача з метою посприяти отримати правовстановлюючі документи на цю будівлю та нотаріально посвідчити договір купівлі- продажу, однак, йому також було відмовлено. У зв`язку з вищевикладеним позивач вважає, що представники відповідача свідомо ухиляються від нотаріального посвідчення договору,та тому звернувся до суду із даним позовом. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтвердив, просить суд їх задовольнити та пояснив, що договір купівлі - продажу ні в письмовій формі, ні в будь якій іншій формі він із відповідачем не укладав, домовилися лише усно про сплату грошових коштів у сумі 3000 гривень для того, щоб при майбутньому продажу Ситковецьким ССТ йому нежитлової будівлі кафе "[INFO]", [PERSON] став першим претендентом на укладення договору купівлі - продажу. Однак, до нотаріуса для оформлення у встановленому законом порядку права власності та, відповідно, набуття у власність вищевказаного нерухомого майна не звертався, тому що через суд визнати право власності дешевше. Представник відповідача Ситковецького ССТ - голова правління Ткаченко Сергій Савич, який діє на підставі доручення від 24.06.2020 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та повідомив, що нежитлова будівля кафе "[INFO]" перебуває у них на балансі. Ні письмовий, ні усний договір купівлі - продажу та відповідні акти приймання - передачі сторони не укладали, оскільки документів, які підтверджували б право власності Ситковецького ССТ на нежитлову будівлю кафе "[INFO]" не має і не було, та відповідно право власності на дане кафе не зареєстроване. Позивачеві було запропоновано лише внести грошові кошти у сумі 3000 гривень для того, щоб після оформлення Ситковецьким ССТ правовстановлюючих документи на кафе, [PERSON] став першим претендентом на купівлю вказаного нерухомого майна, що останнім і було зроблено. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Так, у судовому засіданні було встановлено, що кафе "[INFO]" знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Райгородської сільської ради № 264 від 27.03.2008. 03.09.2002 [PERSON] сплатив 3000 гривень за будівлю кафе в с. Нижча Кропивна, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №900 та накладною №12 від 03.09.2002, виданими Ситковецьким ССТ. Відповідно до довідки Ситковецького сільського споживчого товариства №25 від 01.11.2013 підписаної головним бухгалтером Пацалюк Ю.М. та головою правління Ткаченком С.С. , будівля кафе № 8 "[INFO]", загальною площею 75,7 кв. м., розташована за адресою: [ADDRESS] , 1989 року введення в експлуатацію, обліковується на балансі і належить Ситковецькому ССТ. Однак, відповідно до довідки Ситковецького сільського споживчого товариства №28 від 24.06.2020, підписаної тим же головним бухгалтером Пацалюк Ю.М. та головою правління Ткаченком С.С. , будівля кафе № 8 "[INFO]", загальною площею 52 кв. м., розташована за адресою: [ADDRESS] , 1989 року введення в експлуатацію, обліковується на балансі і належить Ситковецькому ССТ з 1995 року після реорганізації Ситковецького комбінату громадського харчування Немирівської РСС. Суд, ознайомившись з матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи із наступного. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У відповідності до загальних положень про договір, зокрема ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормами ст. 639 ЦК України передбачені загальні положення про форму договору, зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Так, за договором купівлі-продажу, відповідно до ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому, законодавцем закріплено обов`язкову письмову форму договору купівлі - продажу нерухомого майна і подальшого його нотаріального посвідчення, зокрема, відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Право продажу товару закріплено в ст. 658 ЦК України, відповідно до якої право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Крім того, відповідно до ст. 182 ЦК України та ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК). Пунктом 37 вищевказаної вказаної Постанови передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У відповідності до норм ст.ст. 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Оскільки сторонами не було укладено договору купівлі - продажу нерухомого майна - будівлі кафе "[INFO]", що розташована за адресою: [ADDRESS] , що виключає у суду можливість перевірити досягнення сторонами істотних умов договору, крім того за відсутності будь яких правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності Ситковецького сільського споживчого товариства на будівлю кафе "[INFO]", зокрема витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що Ситковецьке ССТ не мало права продажу, та не продавало вказане нерухоме майно, а позивач, відповідно, не купував приміщення кафе "[INFO]", що свідчить про відсутність у сторін домовленності, спрямованої на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на нерухоме майно - будівлі кафе "[INFO]".

Outcome: dismissed