Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 24 березня 2016 р. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем стосунків не підтримують після розірвання шлюбу, аліменти на утримання дітей відповідач сплачує через свою сестру. Більше жодного спілкування з відповідачем ні вона, ні діти не мають, він не цікавиться вихованням та розвитком дітей та не бажає сприяти покращенню їхнього життя. Неповнолітні діти постійно проживають з неї та перебувають на її вихованні. З метою всестороннього розвитку та оздоровлення дітей вона має матеріальну можливість забезпечити їм відпочинок на морі за кордоном, однак без згоди або супроводу батька не може тимчасово виїхати з дітьми за межі України. Отримати письмову нотаріально посвідчену заяву батька про його дозвіл на виїзд дітей за межі України тільки в її супроводі вона не може, оскільки не знає постійного місця перебування відповідача, а під час нечастих телефонних розмов з ним, він уникає розв'язання даного питання. Вважає, що поїздки неповнолітніх дітей за межі України сприятимуть їхньому оздоровленню, розвитку духовних, розумових та інтелектуальних інтересів, а тому просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України в період часу з 01 липня 2017 року до 15 вересня 2017 року в Грецію неповнолітнім громадянам України: [PERSON] та [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] . В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач, будучи неодноразово повідомленим по останньому відомому місцю проживання, про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано згідно додаткового рішення Івано-Франківського міського суду від 06 квітня 2016 р. В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 06 червня 2014 року позивачці надавався дозвіл на оформлення проїзних документів та на виїзд малолітніх дітей за кордон, а саме до Польщі, в період з 01.07.2014 р. по 01.09.2014 р., терміном перебування 30 календарних днів без згоди батька. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231 (із змінами). Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідач дозвіл на виїзд за кордон дітей в добровільному порядку не надає. Враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що право на вільне пересування та виїзд за кордон, не може бути обмежене шляхом відмови у такому виїзді, а тому приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. На підставі наведеного та ст. 313 ЦК України, Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п. 18 Постанови КМ України "Про затвердження правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" від 31 березня 1995 р. N 231,

Outcome: approved