Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

15 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Черняхівської селищної ради Житомирської області, в якому просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) із земель колективної власності реформованого колективного сільськогосподарського підприємства «Жадьківське» Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства "Жадьківське" Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно позивачу. Позивач прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої. Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, отримав відмову через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Жадьківське» - сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0240565, зареєстрованого за № 296. Вказаний Сертифікат про право на земельну частку (пай) був втрачений, у зв`язку з чим позивачем розміщено оголошенням в газеті "Нове життя" про визнання його недійсним. Ухвалою суду від 16 січня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі, підготовче судове засідання призначено на 10 год. 30 хв. 08 лютого 2021 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст.200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 2003 року Виконавчим комітетом Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, [PERSON] померла [INFO] в с.Жадьки, Черняхівського району Житомирської області , актовий запис №19 (а.с. 6). Матеріалами справи підтверджено, що 28 квітня 2001 року за життя [PERSON] складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №15, посвідчений секретарем Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належало спадкодавцеві на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок, земельну ділянку, земельний та майнові паї в КСП «Жадьківське» заповідає [PERSON] (а.с.16). Відповідно до наданої Відділом у Черняхівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.11.2020 за №31-6-0.36-814/181-20 інформації гр. [PERSON] включена до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай). Відповідно до записів «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Черняхівською районною державною адміністрацією» гр. [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Жадьківське» на території Жадьківської сільської ради. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0240565 зареєстровано за №296 та видано 22.04.1997 (а.с.7). Вартість земельної частки (паю) по реформованому КСП «Жадьківське» на території Жадьківської сільської ради Черняхівського району на даний час становить 25190,53 грн. (а.с. 8) Згідно довідки, виданої Виконавчим комітетом Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області за №614 від 30.10.2020 року гр. [PERSON] , [INFO] , на день смерті, яка сталася [INFO] була зареєстрована і проживала за адресою [ADDRESS] . За шість місяців до дня смерті, на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 9). [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, догляду за спадковим будинком, обробітком земельної ділянки для обслуговування спадкового будинку, що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Жадьківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області за №613 від 30.10.2020 року (а.с.10). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.01.2021 (а.с.13), виданою державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області, спадкову справу на померлу [PERSON] не заведено. Також зазначене підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 63147835 від 12.01.2021 (а.с.14), Спадкоємцем [PERSON] до нотаріальної контори не був поданий правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0240565 по реформованому КСП «Жадьківське» Жадьківської сільської ради, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний сертифікат на ім`я позивача (а.с.13). Оскільки сертифікат був втрачений, позивач подав оголошення в газету «Нове життя» про визнання недійсним зазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0240565, виданого 22.04.1997 на ім`я [PERSON] (а.с. 15). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-IV від 05.06.2003 визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай). Водночас відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (далі - ЦК Української РСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Предметом спору в даній справі є, зокрема, визнання в порядку спадкування за заповітом за позивачем права власності на майно [PERSON] , яка померла [INFO] , тому до спірних правовідносин у частині здійснення [PERSON] права на спадкування після смерті [PERSON] застосуванню підлягають норми ЦК України в редакції, чинній на момент відкриття спадщини. Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі статтею 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Водночас статтею 548 ЦК Української РСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Разом з тим ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Аналогічні положення закріплені статтями 1217, 1261, 1268,1270 ЦК України, 2004 року. Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР (у редакції, чинній на момент смерті [PERSON] ) свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Пунктом 3 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Статтею 560 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. З досліджених судом обставин справи убачається, що [PERSON] набула за життя право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії №0240565, зареєстрований за №296. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, в тому числі і земельну частку (пай) в КСП «Жадьківське» заповіла [PERSON] . Право на земельну частку (пай), яке належало за життя померлій, було успадковане шляхом фактичного прийняття спадщини [PERSON] у шестимісячний термін шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, з огляду на що право на земельну частку (пай) увійшло до спадкової маси після її смерті. Матеріалами справи підтверджено, що позивач виявив свою волю на прийняття спадщини шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та до суду з позовом про визнання за ним права на спадкове майно. При цьому встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON] та до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) по реформованому КСП «Жадьківське» Жадьківської сільської ради. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Так, у відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу №1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Відповідно до п.6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зазначені обставини свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи те, що [PERSON] в адресованій суду заяві просив судові витрати покласти на нього, суд приймає до уваги волевиявлення позивача та покладає на нього усі здійснені ним судові витрати.

Outcome: approved