Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

В листопаді 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до колективного підпиємства "Зварювальна лабораторія" про стягнення недоплаченої заробітної плати. Позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що він працював на посаді інженера-дефектоскопіста в колективному підпиємстві "Зварювальна лабораторія". Так, за останні кілька місяців він помітив, що з його заробітної плати безпідтавно, на його думку, утримуються і не виплачуються певні суми. Позивач зазначає, що голова правління КП "Зварювальна лабораторія" останнім часом перебрав на себе не властиві його посаді повноваження на встановлення інших критеріїв нарахування та виплати заробітної плати. За травень, липень та серпень 2015 року [PERSON] отримав заробітну плату у занадто зменшеному розмірі. В розшифровці по заробітній платі були вказані розміри відрахувань, без зазначення підстав. Так, за травень 2015 року позивачу безпідставно не було виплачено 4 476,39 грн., за липень 2015 року 2 441,21 грн., за серпень 2015 року 1156,03 грн., а всього 8\~073,63 грн. В зв'язку з вищевикладеним, [PERSON] звернувся в суд з даним позовом та просить стягнути з КП "Зварювальна лабораторія" на його користь недоплачену йому заробітну плату в сумі 8073,63 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, надали заперечення проти позову та пояснили, що відповідач жодних утримань із заробітної плати позивача за травень, липень та серпень 2015 року не здійснював. Так, у вказані періоди позивачу було нараховано та виплачені всі, передбачені законом та внутрішніми документами, гарантовані види та суми платежів за фактично виконані позивачем трудові обов'язки, в тому числі премія, яка перевищує розмір визначений Положенням про преміювання. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Згідно положення про преміювання, нарахування премії проводиться за підсумками виконання працівниками об'ємів робіт, які перевищують оплату згідно посадових окладів. При умові виконання заявлених підприємством понаднормових об'ємів робіт, працівникові виплачується премія у розмірі до 40% посадового окладу. Розмір премії вихначається з ініціативи та на розсуд голови правління щомісяця. Встановлення обсягів понаднормових робіт для кожного працівника, визначення їх результату та відповідного розміру премії за їх виконання, здійснюється на підприємтві з ініціативи та на розсуд голови правління щомісяця. Просили відмовити [PERSON] у задоволенні його позову. Вислухавши пояснення позивача, його представника [PERSON], представників відповідача [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З розрахункових листів про нараховану зарплату [PERSON] (а.с. 3) та розрахункових відомостей заробітної плати (а.с. 94-105), суд вбачає, що за травень 2015 року йому було нараховано додаткову зарплату в розмірі 8952,78 грн., а утримано та не виплачено КТУ 50% (доплата) в розмірі 4476,39 грн.; за липень 2015 року йому було нараховано преміальну доплату в розмірі 4882,42 грн., а утримано та не виплачено КТУ (преміальна доплата) в розмірі 2441,21 грн.; за серпень 2015 року йому було нараховано преміальну доплату в розмірі 2312,06 грн., а утримано та не виплачено КТУ (преміальна доплата) в розмірі 1156,03 грн. Згідно Протоколу КП "Зварювальна лабораторія" № 5 від 02 червня 2015 року, за порушення трудової дисципліни інженера-дефектоскопістом [PERSON] лишили 50 % преміальної доплати до заробітної плати в розмірі 4476,39 грн. (а.с. 13). Даний факт підтверджується розрахунковим листом про нараховану зарплату за травень 2015 року. Відповідно до Протоколу КП "Зварювальна лабораторія" № 7 від 31 липня 2015 року, [PERSON] було позбавлено 50% преміальної доплати в розмірі 2441,21 грн. за порушення трудової дисципліни, несумлінне виконання трудових обов?язків (а.с.112). Даний факт підтверджується розрахунковим листом про нараховану зарплату за липень 2015 року. Також Протоколом КП "Зварювальна лабораторія" № 8 від 31 серпня 2015 року, за порушення вимог посадової інструкції, відповідальності зв РБ інженера-дефектоскопістом [PERSON] лишили 50% преміальної доплати в розмірі 1156,03 грн. (а.с. 113). Даний факт підтверджується розрахунковим листом про нараховану зарплату за серпень 2015 року. Однак, відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.08.2015 року (а.с. 14-21), судом встановлено, що позов [PERSON] був задоволений та скасовано наказ голови правління колективного підприємства "Зварювальна лабораторія" № 27-к від 09.07.2015 року (а.с. 28) про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та оголошенні догани Також з матеріалів справи вбачається, що позивач письмово звертався до відповідача 04 вересня 2015 року з заявою про повернення йому незаконно утриману частку заробітної плати за травень 2015 року в сумі 4476,39 грн. (а.с. 24). Також, позивач 20.10.2015р. звернувся до відповідача з аналогічною заявою про повернення йому незаконно утриманої частки заробітної плати за липень та серпень 2015 року (а.с. 25). Проте наразі дані вимоги позивача, відповідачем не виконанні. Відповідно до наказу голови правління КП "Зварювальна лабораторія" № 33к від 14.09.2015 року, наказ № 27к від 09.07.2015р. про накладення дисциплінарного стягнення (догани) на інженера-радіографа [PERSON] був скасований (а.с. 22). З матеріалів справи вбачається, що між адміністрацією, в особі начальника КП [PERSON] та трудовим колективом КП "Зварювальна лабораторія" в особі уповноваженого від трудового колективу голови профспілкового комітету КП було укладено колективний договір на 2009-2012 р.р., який діє до прийняття нового колективного договору (а.с. 68-80). Згідно п. 4.1. колективного договору, адміністрація зобов'язується виплачувати винагороду за виконану роботу працівникам підприємства за такими нормами і системами оплати праці: погодинна, погодинно-преміальна. Також судом встановлено, що відповідно до п. 5.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку КП "Зварювальна лабораторія" (з якими позивач був ознайомлений), працівник має право на заробітну плату, не нижче від визначеної законом, колективним договором; на своєчасне одержання винагороди за працю (а.с. 82-88). Крім того, з п. 6.4. Правил внутрішнього трудового розпорядку вбачається, що повне або часткове позбавлення премії, зменшення або скасування доплат, винагород та інших заохочувальних виплат може проводитися незалежно від дисциплінарного стягнення на умовах, визначених колективним договором (положенням про оплату праці та преміювання. Протягом строку дисциплінарного стягнення до працівника не застосовуються заходи заохочення, передбачені п. 7.1. Правил. Однак, у позивача [PERSON] дисциплінарних стягнень за травень, липень, серпень 2015 року немає, в зв'язку з чим він був позбавлений премій в розмірах 50% за ці періоди ні в Протоколах № 5, № 7, № 8, ні в поясненнях представників відповідача не зазначено та доказів не надано. Згідно ст. 3 Положення про оплату праці працівників, затвердженого головою правління КП "Зварювальна лабораторія" [PERSON] 17.04.2014 року, основна заробітна плата складається з: посадового окладу, встановленого праціникам відповідно до штатного розпису. Додаткова заробітна плата (премії): надбавки, доплати, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії пов'язані з виконанням виробничих завдань (посадових обов'язків) (за окремим положенням) (п. 3.2. Положення про оплату праці працівників). З матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2014 року головою правління правління КП "Зварювальна лабораторія" [PERSON] було затверджено Положення про преміювання працівників КП "Зварювальна лабораторія" (а.с. 92), на яке в своїх поясненнях посилалися представники відповідача. Однак, суд не приймає до уваги твердження представників відповідача щодо посилання на Положення про преміювання, оскільки воно було погоджено з уповноваженим від трудового колективу [PERSON] 09 листопада 2015 року, а недоплачена заробітна плата позивачу була здійснена в травні, липні та серпні 2015 року, тобто до погодження з трудовим колективом даного Положення. Так, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли між сторонами, є трудовими, тому регулюються КЗпП України. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З ст. 32 Закону України "Про оплату праці" вбачається, що трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори. Відповідно ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. З ст. 97 КЗпП України вбачається, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Аналогічні положення викладені і в ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оплату праці". Згідно ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Відповідно до вимог ст. 22 вищезазначеного Закону, суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. При кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати (ст. 110 КЗпП України). З пояснень наданих в судових засіданнях позивачем вбачається, що він отримував такі повідомлення, де були вказані розміри відрахувань, однак підстави цих відрахувань вказані не були та йому відомі не були, що є грубим порушенням вимог вищевказаної статті. Згідно з вимогами ч.1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення міститься і в ст. 115 КЗпП України. Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", відповідно до ст. 97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження й розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі, а у випадку, коли його не укладено, - власником або уповноваженим ним органом за погодженням із профспілковим органом, що представляє інтереси більшості працівників, або, за його відсутності, - з іншим органом, уповноваженим на представництво трудовим колективом, з урахуванням загальних положень законодавства про оплату праці, суд у разі вирішення спорів з цих питань має з'ясовувати, чи були і як саме вони врегульовані у зазначеному порядку та чи було при цьому додержано норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною й галузевою (регіональною) угодами. При їх недодержанні застосовуються відповідно норми і гарантії, передбачені законодавством, генеральною, галузевою (регіональною) угодами. З матеріалів справи суд вбачає, що на підставі наказів № 27-к від 09 липня 2015 року та № 28-к від 23 липня 2015 року, позивачу двічі оголошувались догани, в зв'язку з чим йому було знято додаткову заробітну плату в розмірі 50% за травень та липень 2015 року, проте накази в подальшому були скасовані (а.с. 23). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач вважається таким що не має дисциплінарних стягнень. Згідно роз'яснень Міністерства праці та соціальної політики України, викладених в листі від 23 вересня 2008 року № 618/13/84-08, якщо Положенням про преміювання не передбачено, що у випадку винесення догани працівникові за порушення трудової дисциплінивиробничі премії не нараховуються, то протягом дисциплінарного стягнення виробничі премії виплачуються, оскільки не являються заходами заохочення, а відносяться до додаткової заробітної плати. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що утримання з заробітної плати [PERSON] за травень, липень та серпень 2015 року були безпідставними та незаконними. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до колективного підприємства "Зварювальна лабораторія" про стягнення недоплаченої заробітної плати знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути - 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved