Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

24.11.2015 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначив, що 09 квітня 2005 року помер [PERSON], який за життя мав на праві власності земельну ділянку кадастровий номер 5323288200:00:001:0047 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №066708. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON], який зареєстрував своє право власності на вище згадану земельну ділянку 06.05.2015 року. 22 травня 2015 року він довідався, що належна йому земельна ділянка кадастровий номер 5323288200:00:001:0047, яка розташована на території Хомутецької сільської ради Миргородського району перебуває в оренді ТОВ «УкрЛатАгро» згідно договору оренди від 23 травня 2011 року, що зареєстрований відділом Держкомзему у [PERSON] районі за №532320004000255. Також йому стало відомо, що 31 грудня 2010 року розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації №239 було надано дозвіл ТОВ «УкрЛатАгро» на розробку та виготовлення технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на оренду земельної ділянки, в яку входить і належна йому земельна ділянка. 02 лютого 2011 року розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації №16 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди ТОВ «УкрЛатАгро». 23 травня 2011 року між ТОВ «УкрЛатАгро» та [PERSON] районною державною було укладено договір оренди землі №6 за яким в оренду передається земельна ділянка загальною площею 43,81 га. за рахунок не успадкованих земельних ділянок паїв. Вважає незаконними та просить скасувати розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 31.12.2010 року №239 та від 02.02.2011 року №16, оскільки належна йому на праві власності земельна ділянка, яку він успадкував після смерті [PERSON] відумерлою спадщиною не визнавалася, не приймалася у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а отже, [PERSON] райдержадміністрація, яка не являлася власником такої земельної ділянки не мала права видавати розпорядження від 31.12.2010 року № 239 та від 02.02.2011 року № 16 і укладати договір оренди земельної ділянки. Тобто [PERSON] районна державна адміністрація видавши відповідні розпорядження порушила його право на володіння, користування і розпорядження успадкованою земельною ділянкою. Також просить суд визнати недійсним та скасувати договір оренди від 23 травня 2011 року укладений між [PERSON] районною державною адміністрацією та ТОВ «УкрЛатАгро», скасувати його державну реєстрацію та застосувати наслідки недійсності правочину. При цьому обґрунтовує свою позицію наступним. Сторони укладають договір оренди землі лише у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду. Волевиявлення [PERSON] райдержадміністрації, як орендодавця земельної ділянки, здійснюється у формі законного розпорядження і реалізується шляхом укладення договору оренди тільки в межах компетенції, а [PERSON] районна державна адміністрація не мала права розпоряджатися сформованими земельними ділянками приватної власності. Спірний договір оренди землі не містить істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема щодо обєктів оренди (кадастрових номерів, місць розташування та розмірів відповідної кількості земельних ділянок); до договору не додано планів або схем земельних ділянок, які передаються в оренду; кадастрових планів; актів визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), зміст укладеного договору оренди не містить даних щодо будь-яких додатків до нього, які мають бути невідємною частиною договору. Акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду ТОВ «УкрЛатАгро» не містить відомостей про місце розташування відповідних земельних ділянок, які передалися в оренду, їх кадастрові номери та розміри. Це все є підставою для визнання такого договору оренди недійсним. В цілому просить суд: 1)визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 31.12.2010 року №239 «Про прийняття та надання земель в оренду, надання дозволів на розробку проектів відведення і технічних документацій, внесення змін до договорів, затвердження актів», в частині пункту 5, яким було надано дозвіл на розробку технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ТОВ «УкрЛатАгро» загальною площею 301,96 га., в тому числі 298,41 га. ріллі за рахунок не витребуваних земельних часток (паїв) та 3,55 га. ріллі за рахунок проектних шляхів із земель державної власності на території Хомутецької сільської ради. 2) визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації від 02.02.2011 року №16 «Про затвердження технічної документації та надання земель в оренду» в частині: пункту 1, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, розроблену Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ТОВ «УкрЛатАгро» площею 267 га. ріллі в межах Хомутецької сільської ради; п.2 передати в оренду земельні ділянки Хомутецької сільської ради ТОВ «УкрЛатАгро» загальною площею 267,10 га. ріллі, в тому числі 88,86 га. ріллі за рахунок не успадкованих земельних часток (паїв) колишнього КСП «Славутич» та 178,24 га. ріллі за рахунок не успадкованих земельних часток (паїв) колишнього КСП ім.. Шевченка терміном на 10 років; 3) визнати недійсним договір оренди землі від 23 травня 2011 року №6 укладений між ТОВ «УкрЛатАгро» та [PERSON] районною державною адміністрацією, який було зареєстровано у відділі Держкомзему Миргородського району про що в книзі реєстрації вчинено запис від 23.05.2011 року №532320004000255 та скасувати його державну реєстрацію; 4)зобовязати ТОВ «УкрЛатАгро» звільнити та повернути земельну ділянку загальною площею 2,4187 га. з кадастровим номером №5323288200:00:001:0047 на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області власнику [PERSON] При судовому розгляді справи позивач [PERSON] та його представники адвокати [PERSON] та [PERSON] позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили його задовольнити, як законний та обґрунтований. Представник відповідача [PERSON] райдержадміністрації [PERSON], який діє на підставі довіреності позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що [PERSON] райдержадміністрація діяла в межах своїх повноважень та на законних підставах видала оспорювані розпорядження та уклала договір оренди землі із ТОВ «УкрЛатАгро». Представники ТОВ «УкрЛатАгро» [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити, оскільки позивач [PERSON] набув права власності на спірну земельну ділянку в 2015 році після реєстрації свого права власності в компетентних органах. Після того, як позивач зареєстрував своє право власності, до розпоряджень [PERSON] районної державної адміністрації та договору оренди землі було внесено відповідні зміни стосовно земельної ділянки, яку успадкував позивач за якими ця земельна ділянка виключена із орендованої земельної ділянки ТОВ «УкрЛатАгро» і на сьогоднішній день даним підприємством не використовується, тобто право позивача не порушується і він може вільно розпоряджатися належною йому земельною ділянкою. Представник третьої особи - Хомутецької сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився. З установи на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи Управління Держземагенства у [PERSON] районі в судове засідання не зявився. Установа належним чином повідомлена про день та час судового розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,4187 га. на території Хомутецької сільської ради Миргородського району на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.7). Після смерті [PERSON] спадщину на земельну ділянку площею 2,4187 га., що розташована на території Хомутецької сільської ради Миргородського району прийняв позивач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.05.2015 року(а.с.8). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку(а.с.9-10). З листа спеціаліста по земельних ресурсах виконавчого комітету Хомутецької сільської ради Миргородського району [PERSON] вбачається, що земельна ділянка площею 2,4187 га. кадастровий номер 5323288200:00:001:0047, що належала [PERSON] значиться в числі не успадкованих паїв та перебуває в оренді ТОВ «УкрЛатАгро» згідно договору оренди за №6 від 23.05.2011 року терміном на 10 років (а.с.11). Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 31 грудня 2010 року №239 «Про прийняття та надання земель в оренду, надання дозволів на розробку проектів відведення і технічних документацій, внесення змін до договорів, затвердження актів» надано дозвіл на розробку технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ТОВ «УкрЛатАгро» загальною площею 301,96 га., в тому числі 298,41 га. ріллі за рахунок не витребуваних земельних часток (паїв) та 3,55 га. ріллі за рахунок проектних шляхів із земель державної власності на території Хомутецької сільської ради (а.с.12-13). Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 02.02.2011 року №16 «Про затвердження технічних документацій та надання земель в оренду» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, розроблену ДП «Полтавським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою» ТОВ «УкрЛатАгро» площею 267,10 га. ріллі в межах Хомутецької сільської ради та передано в оренду ТОВ «УкрЛатАгро» земельні ділянки Хомутецької сільської ради загальною площею 267,10 га. ріллі, в тому числі 88,86 га. ріллі за рахунок не успадкованих земельних часток (паїв) колишнього КСП «Славутич» та 178,24 га. ріллі за рахунок не успадкованих земельних часток (паїв) колишнього КСП ім.. Шевченка терміном на 10 років (а.с.14). 23 травня 2011 року між [PERSON] районною державною адміністрацією та ТОВ «УкрЛатАгро» було укладено договір оренди землі №6. Земля знаходиться на території Хомутецької сільської ради Миргородського району Полтавської області . Розмір земельної ділянки 43,81 га ріллі за рахунок не успадкованих земельних ділянок паїв (кадастровий номер 5323288200:00:001:5001). До договору оренди приєднано акт про передачу та прийом земельної ділянки від 23 травня 2011 року (а.с.17). Суд приходить до переконання, щодо незаконності розпоряджень голови [PERSON] районної державної адміністрації від 31 грудня 2010 року № 239 та від 02.02.2011 року №16, в частині що зачіпає інтереси позивача [PERSON] та стосується земельної ділянки належної позивачеві, кадастровий номер 5323288200:00:001:0047, площею 2,4187 га. виходячи з наступних обґрунтувань. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 та 2 ст. 118 Конституції України виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Особливості здійснення виконавчої влади у містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначено Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 р. № 586-XIV (далі - Закону України «Про місцеві державні адміністрації»). Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», до повноважень місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля відносяться зокрема, розпорядження землями державної власності відповідно до закону. Також, пунктом 12 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідне орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Згідно статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності визначаються Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів. Згідно статті 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною передумовою набуття права на земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки. Пунктом 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.03 № 899-ІV, передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду. До моменту отримання державних актів на право власності на земельну ділянку взамін сертифікатів на право на земельну ділянку, земельні ділянки є не витребувані. Тобто на момент прийняття головою [PERSON] райдержадміністрації спірних розпоряджень земельна ділянка, яку успадкував позивач [PERSON] не була не витребуваною, оскільки на неї вже мався відповідний державний акт про право власності на земельну ділянку виданий на імя спадкодавця [PERSON] і ця земельна ділянка мала свій кадастровий номер. Відповідно до ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до частин першої та третьої статті 1277 Цивільного кодексу України, лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, спадщина визнається відумерлою в судовому порядку за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 31.12.2010 року №239 та від 02.02.2011 року №16 в частинах пунктів названих позивачем, які стосуються ТОВ «УкрЛатАгро» та земельної ділянки належної позивачеві [PERSON] кадастровий номер 5323288200:00:001:0047 площею 2,4187 га. прийняті з невідповідністю вимогам законодавчих актів, з перевищенням наданих повноважень, а саме під визначенням не успадкованих земельних паїв, відповідач розпорядився землею, яка не мала статусу не витребуваної, відтак позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають до часткового задоволення, виключно в частині розпорядження належною йому земельною ділянкою. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору оренди землі від 23 травня 2011 року №6, що був укладений між [PERSON] райдержадміністрацією та ТОВ «УкрЛатАгро» , та скасування його державної реєстрації, то суд приходить до переконання, що і дана позовна вимога підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних обґрунтувань. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладання договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч.2.3 ст.134 цього Кодексу. Відповідно до ст.13, ст.16 Закону України "Про оренду землі", ст.116 Земельного кодексу України укладання договору оренди земельної ділянки здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". Ч. 1 ст. 14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" є підставою для визнання недійсними таких договорів оренди відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до ст.20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обовязковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, в тому числі, в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Відповідно до абзацу 1 ч. 1, ч. 4 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); невід'ємною частиною договору оренди є акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Предметом оскаржуваного договору оренди не витребуваних (не розподілених) земельних ділянок був не єдиний масив землі з визначеними межами, а земельні частки (паї) в цілому єдиному масиві без визначення меж в натурі на місцевості, та до них ввійшла сформована земельна ділянка належна позивачеві з кадастровим номером 5323288200:00:001:0047 , зважаючи на що даний договір оренди не містив істотних умов , наявність яких передбачає закон. Отже, договір оренди землі повинен бути визнаний недійсним виключно в частині входження в орендовану площу землі ТОВ «УкрЛатАгро» належної позивачеві на праві власності земельної ділянки кадастровий номер 5323288200:00:001:0047 площею 2,4187 га. Стосовно вимоги позивача [PERSON] про скасування державної реєстрації оскаржуваного договору оренди землі, то дана вимога не підлягає до задоволення, виходячи з наступних обґрунтувань. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і ст. 30 ЦПК України, належним відповідачем по даних позовних вимогах [PERSON] про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди наданої в оренду ТОВ «УкрЛатАгро» земельної ділянки, є відповідна юридична особа, яка компетентна провести такі скасування. Така установа не була залучена позивачем в якості відповідача по справі, не приймала, участь у розгляді справи по суті. А суд не є компетентним органом який має право проводити відповідне скасування держаної реєстрації договору оренди. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про зобовязання ТОВ «УкрЛатАгро» звільнити та повернути йому земельну ділянку загальною площею 2,4187 га. з кадастровим номером 5323288200:00:001:0047 , то дана позовна вимога не підлягає до задоволення виходячи з наступних обґрунтувань. Оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації №146 від 13.08.2015 року внесено зміни до договору оренди земельної ділянки площею 43,81 га ріллі (за рахунок не витребуваних часток (паїв) в межах Хомутецької сільської ради, укладеному 23 травня 2011 року між райдержадміністрацією та ТОВ «УкрЛатАгро» шляхом зменшення площі на 2,4187 га. ріллі у звязку з оформленням права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5323288200:00:001:0047 (а.с.43). Стороною відповідача надано суду додаткову угоду №2 до договору оренди земельної ділянки від 23.05.2011 року №6 між [PERSON] райдержадміністрацією та ТОВ «УкрЛатАгро» за якою пункт 2 Договору викладено в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 41,3913 га. ріллі за рахунок нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок» Пункт 5 Договору викладено в наступній редакції: « Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2015 року становить: рілля -1199150,93 грн.»(а.с.44). Отже, судом встановлено, що на час розгляду справи у користуванні відповідача ТОВ «УкрЛатАгро» немає належної позивачеві [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 5323288200:00:001:0047 площею 2,4187 га., зважаючи на що, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимоги стосовно зобовязання ТОВ «УкрЛатАгро» повернути позивачеві спірну земельну ділянку. Вимоги адвоката [PERSON] про відшкодування позивачеві витрат понесених на отримання правової допомоги адвоката на суму 8268 грн. підлягають до задоволення, оскільки вони узгоджуються з положеннями Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати по оплаті судового збору підлягають до відшкодуванню позивачеві на підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial