Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

03.04.2019 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області, в якій позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно їх дітей сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в лютому 2013 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі. [INFO] в них народився син [PERSON] , а [INFO] народилася дочка [PERSON] 30.11.2017 рішенням Трускавецького міського суду Львівської області шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Рішенням цього ж суду від 13.11.2017 з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей. Після розлучення, вони стали проживати окремо та жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує та має заборгованість по сплаті аліментів. Зазначає, що лише вона займається вихованням дітей, які повністю перебувають на її утриманні. Відповідач не бере участі у житті дітей, їх вихованні, жодних коштів на їх утримання не надає добровільно, більше трьох років жодного разу з ними не спілкувався і діти вже його фактично забули. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 11.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 02.12.2020 представник позивача - адвокат Гайдук М.П. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду з врученням відповідачу під розписку. У судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області не з`явився, 01.12.2020 подав електронною поштою до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Ухвалою суду від 02.12.2020 постановлено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Суд встановив, що сторони в справі є батьками малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис від 06.08.2013 № 126, видане Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області видано (а.с. 8), та малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 134 від 16.09.2015, видане Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області (а.с.9). Згідно з рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 30.11.2017 шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 5). Як видно з рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 13.11.2017, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до повноліття, починаючи з 09.10.2017 (а.с. 6, 7). З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Турківським районним відділом Державної виконавчої служби №110/15.30-28 від 10.01.2019 (ВП №55967832) вбачається, що у [PERSON] станом на 01.01.2019 року існує заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 32903,33 грн. (а.с. 10-12). Як видно з довідки, виданої виконавчим комітетом Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області від 11.04.2019 №1065, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно з характеристикою учня 2-Б класу середньої загальноосвітньої школи №1 м.Трускавця Львівської області - [PERSON] , він навчається в школі з першого класу. Зарекомендував себе як дисциплінований, старанний учень. Учбовим матеріалом володіє на достатньому рівні. Навчається в повну міру своїх сил. Добре і швидко запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє конкретне і логічне мислення. Має здібності до вивчення математики. Виявляє значні успіхи з образотворчого мистецтва і трудового навчання. На уроках активний і уважний. Має добрий загальний розвиток. Систематично виконує домашні завдання. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. До школи завжди приходить акуратний і чистий. Згідно з характеристикою вихованки ДНЗ №4 "Сонечко" [PERSON] , [INFO] , вона почала відвідувати ДНЗ №4 "Сонечко" з вересня 2017 року. За час перебування в садочку дитина проявила себе активною та старанною. На контакт з дорослими та дітьми йде добре. Охоче грається з дітьми, виконує завдання на заняттях, приймає участь у святкових ранках. [PERSON] відвідує гуртки хореографії та англійської мови. Дівчинка завжди чиста, акуратно одягнена, охайна. Мама [PERSON] завжди дотримується режиму дня, виконує всі доручення вихователів, займається з дитиною. За час відвідування дитячої установи батько в садочку жодного разу не з`являвся і участі у вихованні не приймав. У відповідності до висновку виконавчого комітету Трускавецької міської ради Львівської області від 03.06.2019 № 18/12-1270, виконавчий комітет міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо батьківських обов`язків по вихованню дітей, який регулюється Главою 13 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Водночас Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини (пункт 49 рішення від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України»). Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши докази, суд встановив, що відповідач тривалий час, а саме більше трьох років, не відвідує дітей, не займається їх вихованням, не піклується про їх потреби, не цікавиться їх життям, здоров`ям, навчанням та розвитком. Відповідач також не бере участі в утримання дітей, з метою забезпечення їм належних умов життя та розвитку, що стверджується наявною в нього заборгованістю зі сплати аліментів. Суд враховує також і те, що позивач з дітьми проживає окремо та в іншому місті, однак відповідачем не надано, а судом не здобуто доказів того, що це є перепоною для нього виконувати свої батьківські обов`язки, що позивач створює йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дітей. Натомість суд встановив, що відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, така його поведінка свідчить про небажання змінити ставлення до виховання дітей, проявляти батьківське піклування та турботу про них. Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та його небажання виховувати дітей, що полягає в тому, що він не приймає участі у їх вихованні, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідних умов для життя. Вказані обставини в сукупності дають підстави для висновку про повне самоусунення відповідача як батька від виховання своїх малолітніх дітей та його негативний вплив на подальший їх розвиток, що свідчить про необхідність застосування судом такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн за подання позовної заяви.

Outcome: approved