Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватного підприємства «Глобус» про скасування рішення Бохоницької сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку, мотивуючи позовні вимоги тим, що згідно листа Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 29.08.2013 року за №10-02/3508/13 їй стало відомо про те, що згідно рішення 14 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району від 14.12.2012 року [PERSON] було передано у власність земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0789 га, яка розташована між 2 - м та 3 - м [ADDRESS] Згідно договору оренди землі від 24 липня 2009 року їй належить на праві користування земельна ділянка для іншого призначення - будівництва кафе площею 0,050 га, яка розташована в с. Бохоники Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області. По сусідству із нею розміщена земельна ділянка [PERSON], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. Під час розгляду її письмового звернення Державною інспекцією сільського господарства у Вінницькій області було встановлено, виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] відбулося з порушенням п.1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, а тому даний державний акт має бути визнаний недійсним в судовому порядку. Звернувшись із письмовою заявою до Бохоницької сільської ради з клопотанням скасувати рішення 14 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району від 14.12.2012 року в частині, що стосується передачі у власність земельної ділянки [PERSON], їй було рекомендовано оскаржити відповідне рішення в судовому порядку. При передачі [PERSON] Бохоницькою сільською радою безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0789 га, яка розташована між 2 - м та 3 - м [ADDRESS] було також порушено вимоги пункту «б» частини 2 статті 198 ЗК України, яка передбачає обов'язковість погодження меж із суміжними землевласниками та землекористувачами. При цьому до неї з цього приводу взагалі ніхто не звертався. Крім того, частина земельної ділянки [PERSON], знаходиться за межами населеного пункту села Бохоники, Вінницького району Вінницької області. Позивач вважає, що Бохоницька сільська рада Вінницького району приймаючи рішення від 14.12.2012 року про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0789 га, перевищила надані їй законодавством повноваження та розпорядилась частиною земельної ділянки, що розташована за межами населеного пункту без дотримання умов використання земель згідно генерального плану населеного пункту, тому дане рішення являється протиправним, прийняте із порушенням норм законодавства та підлягає скасуванню. Враховуючи те, що зазначене рішення Бохоницької сільської ради прийняте із порушенням норм законодавства підлягає скасуванню, а тому як наслідок також підлягає скасуванню і виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯО №559149, який посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0789 га, кадастровий номер № 0520680500:05:001:0826, яка розташована між 2 - м та 3 - м [ADDRESS] Позивач просила скасувати рішення 14 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району від 14.12.2012 року в частині, що стосується затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі [PERSON] у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0789 га, яка розташована між 2 - м та 3 - м [ADDRESS] та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯО №559149, яким посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0789 га, кадастровий номер № 0520680500:05:001:0826, яка розташована між 2 - м та 3 - м [ADDRESS] та його державну реєстрацію. Ухвалою суду від 23.09.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про скасування рішення Бохоницької сільської ради та державного акта на право власності на земельну ділянку залишено без розгляду та залучити до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] та підприємство "Еководземпроект". В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити. В обґрунтування своїх позовних вимог пояснила, що її права порушені, оскільки [PERSON] встановила паркан, який перейшов за межі її земельної ділянки, внаслідок чого вона не може розпоряджатися та використовувати свою земельну ділянку. Також зазначила, що частина земельної ділянки [PERSON] знаходиться поза межами села Бохоники, а саме на території м. Вінниці. Представник відповідача Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області у судове засідання з'явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про явку у судове засідання. Про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У попередніх судових засіданнях представник відповідача Бортновська К.І. позовні вимоги [PERSON] не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, оскільки рішення сільської ради прийнято відповідно до вимог чинного законовства та підстави його скасування відсутні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача підприємство «Еководземпроект» - Матвійчук В.О. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, оскільки проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] виготовлявся відповідно до вимог чинного законодавства з дотриманням всіх норм. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватного підприємства «Глобус» у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву (а.с.69), згідно якої з позовними вимогами [PERSON] погоджується, справу просить розглядати без його участі. Крім того зазначає, що проект землеустрою, щодо відведення земельної ділянки ФОП [PERSON] розроблявся їх підприємством в 2008 році. Даний проект був затверджений 25 сесією 5 скликання Бохоницької сільскої ради від 10.07.2009 року. Ділянка внесена до бази даних АС ДЗК та зареєстрований договір оренди землі 11 січня 2010 року за №041003400001. На суміжну ділянку гр. [PERSON] виготовлялись документація підприємством «Еководземпроект». Спір між ділянками виник внаслідок того, що ділянка площею 0,0789 га гр. [PERSON] розміщена в АС БД ДЗК по одних координатах окружної межі, а в натурі перенесення ділянки виконано по інших координатах. Крім того виявлено, що частина земельної ділянки гр. [PERSON] знаходиться в межах м. Вінниця, а частина в межах с. Бохоники. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши допустимість, належність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Земельним кодексом України, а також Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що рішенням 14 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 14.12.2012 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та видачу державного акту для ведення особистого селянського господарства гр. [PERSON].", сільською радою вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0789 га, яка розташована в межах населеного пункту с. Бохоники між 2-м та 3-м [ADDRESS], за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування (землі запасу) сільської ради, [PERSON], для ведення особистого селянського господарства; передати у власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,0789 га. для ведення особистого селянського господарства, розміщеної в с. Бохоники між 2-м і 3-м [ADDRESS] , в межах населеного пункту; видати державний акт на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] на земельну ділянку площею - 0,0789 га, для ведення особистого селянського господарства на території Бохоницької сільської ради в межах населеного пункту (а.с.20). На підставі вказаного рішення 14 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 14.12.2012 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0789 га, яка розташована с. Бохоники між 2-м та 3-м [ADDRESS] цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 45). 24.07.2009 року між позивачем [PERSON] та відповідачем Бохоницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області укладено договір оренди землі, згідно умов якого відповідач надав позивачу в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва кафе, яка розташована на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, в межах населеного пункту (а.с. 38-40). Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.03.2013 року, її земельна ділянка в [ADDRESS] (договір оренди від 24.07.2009 року) площею 0,0500 га із земельною ділянкою [PERSON] не межує. Між ділянками є смуга зелених насадженнь шириною 4 м з однієї сторони і 2,5 м з другої, яка належить Бохоницькій сільській раді, до якої додано схему розміщення вказаних земельних ділянок (а. с. 61, 62). З копії листа Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 9.08.2013 року, наданого на звернення позивача [PERSON], вбачається, що при виготовленні державного акту на сусідню земельну ділянку інформація про просторове положення, яка зберігається у базі даних ДП «Центр державного земельного кадастру» у вигляді обмінного файлу дотримано, сторони суміжних ділянок сходились (не було накладень чи розривів), тому наявні координати у базі даних правильними. Однак, на місцевості розміщення приватизованої земельної ділянки проведено із відхиленням у кілька (1,5 - 2,5) метрів, зміщено відносно свого фактичного місцезнаходження. Такі недоліки приватизації земельної ділянки потрібно враховувати під час камеральних робіт зі створення кадастрового плану. Виготовлення державного акту на право власності гр. [PERSON] обмежувалось використанням координат точок крайньої межі землекористування позивача без врахування існуючих меж. Отже, виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] відбулося з порушенням п.1.12 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, а тому даний державний акт має бути визнаний недійсним в судовому порядку (а.с. 41). 12.06.2014 року між відповідачем та позивачем було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, згідно якого Бохоницька сільська рада Вінницького району Вінницької області продала, а [PERSON] купила земельну ділянку, площею 0,0500 га, кадастровий номер 0520680503:05:001:0629, яка розташована в с. Бохоники, 3-й [ADDRESS] цільове призначення - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг - для будівництва кафе (а.с.66, 67). Ні підставі вказаного договору купівлі - продажу земельної ділянки позивач [PERSON] зареєструвала право власності у встановленому законом порядку на земельну ділянку, площею 0,0500 га, кадастровий номер 0520680503:05:001:0629, яка розташована в с. Бохоники, 3-й [ADDRESS] цільове призначення - для роздрібної торгівлі та комерційних послуг, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.68). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно з ст. ст. 12, 118 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст в тому числі належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно з ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав;відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;відшкодування заподіяних збитків;застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ст. 155 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пунктом 12 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України визначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги вказаної статті ЦПК України, суд сприяв позивачу у здійсненні її прав та роз'яснив її право, передбачене ст. ст. 133, 143 ЦПК України, а саме на заявлення клопотання про призначення експертизи з метою встановлення факту перевищення повноважень сільської ради щодо розпорядження земельної ділянки, що розташована за межами населеного пункту, а також роз'яснив процесуальні наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Однак, позивач такого клопотання не заявила, а тому суд позбавлений можливості самостійно визначати чи знаходиться частина земельної ділянки, яка належить [PERSON] за межами с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області. Відповідно до ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи. Суд не приймає до уваги лист державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, як доказ, оскільки він не є належним доказами по справі, так як не містить інформації щодо предмета доказування. Суд, враховуючи те, що позивачем не доведено, що її права, свободи чи інтереси прийняттям відповідного рішення 14 сесії 6 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району від 14.12.2012 року та видачею [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯО №559149 були порушені, дійшов висновку, що позов є необґрунтованим, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення права позивача, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed