Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 9162 грн. 73 коп. витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 08 вересня 2009 року по вул. Великій кільцевій дорозі - електроопора №110 у м. Києві з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль « GEELY» д/н [NUMBER] цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за Полісом № ВС /3177347 термін дії якого з 27.12.2008 р. по 26.12.2009 р. включно. Оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача застраховано не було, МТСБУ за заявою [PERSON] на підставі п.п. "а" п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), МТСБУ здійснило виплату потерпілому відшкодування шкоди в розмірі 9162 грн. 73 коп., вказана сума складається з витрат 740 грн. за рахунками №311 від 13.04.2010 р. та №952 від 21.09.2009 р., актом виконаних робіт за дорученням МТСБУ №8864 від 15.09.2009 р., платіжними дорученнями на оплату послуг аварійного комісара №1781 та №1782 від 23.04.2010 р. МТСБУ зверталось до відповідача з листом про компенсацію вказаних витрат у добровільному порядку, проте відповідач вказані кошти не сплатив. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 9162 грн. 73 коп. витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. посилаючись на ст..ст. 1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України та п.38.2 ст. 38 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, щодо стягнення витрат на правову допомогу вказував, що відповідно до Контракту про надання правової допомоги № 72, укладеного 16 жовтня 2012 року між МТСБУ та ТОВ «ЕМВІПАРТНЕРС» вказану допомогу надано за 2000 грн., а тому вважав дані вимоги обґрунтованими. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував в частині стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що сума витрат на правову допомогу є завищеною і необґрунтованою, щодо суму витрат збитків вказував що вона також є завищеною з урахуванням пошкоджень які отримано внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 вересня 2009 року по вул. Великій кільцевій дорозі - електроопора №110 у м. Києві з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль « GEELY» д/н [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована за Полісом № ВС /3177347 термін дії якого з 27.12.2008 р. по 26.12.2009 р. включно. Оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача застраховано не було, МТСБУ за заявою [PERSON] на підставі п.п. "а" п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), здійснило виплату потерпілому відшкодування шкоди в розмірі 9162 грн. 73 коп., вказана сума складається з витрат 740 грн. за рахунками №311 від 13.04.2010 р. та №952 від 21.09.2009 р., актом виконаних робіт за дорученням МТСБУ №8864 від 15.09.2009 р., платіжними дорученнями на оплату послуг аварійного комісара №1781 та №1782 від 23.04.2010 р. В подальшому МТСБУ зверталось до відповідача з листом про компенсацію вказаних витрат у добровільному порядку, проте відповідач вказані кошти не сплатив. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 9162 грн. 73 коп. витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 квітня 2010 року [PERSON] визнано винним у скоєнні вказаної ДТП. Відповідно до п.п. "а" п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, цивільно-правову відповідальність [PERSON] застраховано не було. Згідно звіту про оцінку автомобіля « GEELY» д/н [NUMBER], від 21 вересня 2009 року, матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля« GEELY» д/н [NUMBER], заподіяний власнику автомобіля становить 10107 грн. 28 коп. в т.ч. ПДВ складає 1684 грн. 55 коп. На підставі Наказу № 1293 від 17 травня 2010 року, відповідно до платіжного доручення № 2125 від 17 травня 2010 року, МТСБУ сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 8422 грн. 73 коп. (без ПДВ). Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2 ст. 38 Закону визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача в порядку регресу виплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 8422 грн. 73 коп. Відповідно до рахунку № 311 від 13.04.2010 р. встановлено, що позивачем сплачено за збір документів по справі № 8864 200 грн. та 20 грн. за повідомлення телеграмою відповідача про проведення експертного дослідження, також сплачено відповідно до рахунку №952 від 21 вересня 2009 р. 320 грн. за проведення експертних послуг по оціненню вартості заподіяних збитків автомобілю « GEELY» д/н [NUMBER], та 200 грн. за проведення огляду пошкодженого транспортного засобу аварійним комісаром. Враховуючи наведене суд вважає обґрунтованими дані витрати в розмірі 740 грн. та такими що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо посилань відповідача на п.7 ППВССУ №4 від 01 березня 2013 р. відносно зменшення суми відшкодування з врахуванням матеріального стану відповідача, суд вважає доцільним зазначити наступне, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився в 1935 р. дійсно відповідно до посвідчення Управління соціального захисту населення [NUMBER] виданого 24.03.2006 р. є пенсіонером, пенсія призначена як державному службовцю, однак відповідачем не надано суду жодних доказів щодо матеріального становища відповідача, а тому суд не вбачає підстав для застосування ч.4 ст.1193 ЦК України. В частині стягнення з відповідача понесених МТСБУ витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., сплачених позивачем відповідно до платіжного доручення № 4611 від 23 листопада 2012 року, суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з наданого позивачем контракту про надання правової допомоги № 72 від 16 жовтня 2012 року, додаткової угоди №5 позивачем не надано суду жодного доказу щодо обставин передбачених відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»а саме доказів для розрахунку часу витраченого особою, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, не надано акту виконаних робіт за даним договором. А крім того, ст.84 ч.1 ЦПК України вказує на те, що витрати пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, однак суду позивачем не надано доказів щодо того, що ТОВ «ЕмВІПартнерс» а саме спеціалісти даного товариства є фахівцями в галузі права, чи адвокатами. Враховуючи наведене суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу. Також з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial