Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом та просять постановити рішення, яким визнати право власності на 1/5 частку за кожним з них на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивують тим, що станом на 14 квітня 1991 року це домоволодіння відносилось до колгоспного двору та до його складу входили: [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Кожний з них набув право власності на 1/5 частку цього будинку, але не отримав правовстановлюючих документів. Також позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] та не може оформити належним чином право на належну їй 1/5 частку вищезазначеного домоволодіння, оскільки за життя спадкодавця не було оформлено правовстановлюючого документу на ім'я померлої. Зазначену спадщину він прийняв шляхом вступу в управління спадковим майном. З цих підстав позивачі просять позов задовольнити. Позивачі в судове засідання не прибули, повідомлені згідно вимог чинного законодавства (а.с.33), в позовній заяві зазначили клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.8). Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином згідно вимог чинного законодавства (а.с.33). До суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність представника (а.с.35). Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, главою якого була [PERSON]. До складу двору також входили: її син - [PERSON], його дружина - [PERSON] та їх діти: [PERSON], [PERSON]. Кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/5 частці вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується рішенням виконкому Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області № 87 від 20.11.2012 року (а.с.27) та довідкою № 6/02-13 від 09.01.2014 року, виданою Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.28) про право власності на будинок або частку будинку (відповідно до запису в погосподарській книзі за 1991-1995р.р., особовий рахунок [NUMBER]), технічним паспортом (а.с.22-26). Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України "Про власність" застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР). Відповідно до пп. "а" п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. За таких обставин позивачам належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] як членам колишнього колгоспного двору у рівних частках, кожному по ? частці. В судовому засіданні встановлено, що позивачі мали намір зареєструвати право власності на зазначене домоволодіння, однак Реєстраційна служба Болградського районного управління юстиції Одеської області рішенням від 21.01.2014 року за № 10100450 відмовила позивачам у реєстрації права власності в зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за названою адресою (а.с.30). Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703. Згідно п.10 Порядку заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита. У відповідності з п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивачі будучи власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS], не можуть зареєструвати право власності в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, внаслідок чого порушуються їх права як власників. [INFO] - померла [PERSON] (запис акта про смерть № 33 від [INFO], складений Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області) та видано свідоцтво про її смерть [NUMBER] (а.с.11). Після смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS], яку прийняв її син, позивач [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, так як постійного проживав і надалі проживає в спадковому домоволодінні, що підтверджується довідкою Виноградівської сільської ради Болградського району № 6/02-13 від 09.01.2014 та паспортом позивача (а.с.9, 28). Родинні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Виноградівською сільською радою Болградського району на підставі актового запису № 29 від 11.11.1979 року (а.с.19). Статтею 12 Закону України "Про власність" однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року). За повідомленням Болградської державної нотаріальної контори Одеської області № 271/01-16 від 11.02.2014 року спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] - не заводилася, спадкоємці з заявою про прийняття спадщини в Болградську РДНК - не зверталися, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру 36579561 (а.с.36,37). Таким чином, позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, фактом вступу в управління та володіння спадковим майном фактично прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на 1/5 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі, тобто за наявністі усіх підстав та досліджених судом доказів слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS], а саме: - на 1/5 частку за кожним: [PERSON], [PERSON], [PERSON], як за членами колгоспного двору; - на 2/5 частки за [PERSON] як за членом колгоспного двору (1/5 частка) та як за спадкоємцем після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] (1/5 частка).

Outcome: approved