Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2014 року звернулась до суду з позовом до ТДВ «СК «НАСТА» про стягнення страхового відшкодування у сумі 68 493 грн. 18 коп. та пені за невчасну виплату страхового відшкодування у сумі 513 грн. 70 коп. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказувала на те, що 28.01.2014 року о 13 год. 45 хв. на просп. Бажана в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] та був під керуванням водія [PERSON], з вини якого сталась вказана ДТП. Між позивачем та відповідачем 10.07.2013 року укладено договір добровільного страхування наземного траспорту №205.0106272. Після вказаної ДТП позивач негайно повідомила та викликала на місце події страховика, яким було складено акт огляду транспортного засобу та надала до ТДВ «СК «НАСТА» письмову заяву про настання страхового випадку. На виконання умов договору страхування позивачем були надані всі необхідні документи відповідачу, про що останнім 19.02.2014 року був складений страховий акт №2014-01-28/008, відповідно до якого у зв"язку з настанням страхового випадку рішенням страховика є відшкодування збитків на підставі умов договору страхування у сумі 68 493 грн. 18 коп. Однак, станом на день подання позову, відповідач страхове відшкодування не сплатив. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак її представником подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що водій [PERSON], керуючи автомобілем "Мерседес" д.н.з. [NUMBER] по просп. Бажана в м.Києві, біля станції метро "Позняки", не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем "Пежо" д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 11.03.2014 року водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.29). Власником автомобіля "Мерседес" д.н.з. [NUMBER] є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.7). Між [PERSON] та ТДВ «СК «НАСТА» 10.07.2013 року укладено договір добровільного страхування наземного траспорту №205.0106272 (а.с.6). Позивач звернулась до відповідача ТДВ «СК «НАСТА» 28.01.2014 року із заявою (повідомленням) про подію, подавши відповідачу всі необхідні документи, що підтверджують факт настання страхового випадку (а.с.10). Вказана дорожньо-транспортна пригода ТДВ «СК «НАСТА» була визнана страховим випадком, про що 19.02.2014 року було складено страховий акт №2014-01-28/008, відповідно до якого було погоджено виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 68 493 грн. 18 коп. (а.с.21). Згідно ч.1 ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховик, згідно із ч.3 ст.988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст.992 ЦК України). Відповідно до п. 7.5 договору від 10.07.2013 року виплата страхового відшкодування здійснюється не пізніше 10 робочих днів від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Згідно із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачене законодавством. У разі коли вартість роботи (послуг) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє від виконання зобов'язання в натурі». Відповідно до п. 4.6 договору від 10.07.2013 року за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені) в розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на день виникнення прострочення. Внаслідок того, що відповідачем вчасно не було виплачено позивачу суму страхового відшкодування, утворилась пеня за період: з 06.03.2014 року по 19.05.2014 року у сумі 513 грн. 70 коп. (68 493,18 грн. (сума страхового відшкодування) х 0,01% (ставка пені, у відсотках за день прострочення) х 75 дн. (кількість днів прострочення в цей період)). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на викладене,

Outcome: approved