Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

В поданій до суду заяві позивач вказує на те, що 30.01.2015 року у належному відповідачу магазині «[INFO]» було придбано магніт на пластику на якому використано твір образотворчого мистецтва під назвою «Портрет», на якому зображено парубка у вишиванці, який тримає український прапор в руках, а нижче зображення , розміщено напис «Слава Україні». Даний твір образотворчого мистецтва було створено на підставі авторського договору замовлення від 05 серпня 2011 року [PERSON] і він є, згідно Договору, власником виключно майнових прав на твір. Жодного дозволу на використання твору він не надавав, а тому дії відповідача порушують його авторське право. Просить суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 20 мінімальних розмірів заробітних плат замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що становить 24360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю просить задовільнити його. Відповідач в судове засідання не з'явився. В газеті «Вісті Рівненщини» № 40 від 09 жовтня 2015 року було надруковано оголошення про виклик його до суду в якому зазначено дату, час, місце розгляду справи. Представник позивача заявив клопотання про заочний розгляд справи. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення, так як відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 серпня 2011 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено авторський договір замовлення, відповідно до якого остання зобов'язувалася створити і передати позивачу твір образотворчого мистецтва - Портрет в строк до 05.09.2011 р. На підставі вказаного Договору [PERSON] було створено твір образотворчого мистецтва на якому зображено парубка у вишиванці, який тримає український прапор в руках, а нижче зображення хлопця розміщено надпис «Слава Україні». 05 вересня 2011 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було підписано Акт прийому передачі роботи даного твору образотворчого мистецтва. Відповідно до п.2.2 власником виключно майнових прав на твір образотворчого мистецтва «Портрет» є позивач [PERSON] 30 січня 2015 року у належному відповідачу магазині «[INFO]», що знаходиться за адресою [ADDRESS] 3-й поверх було придбано магніти на пластику в кількості 25 штук на загальну вартість 125,00 грн., на яких було використано твір образотворчого мистецтва під назвою «Портрет». Факт продажу відповідачем контрафактного товару підтверджується показаннями представника позивача [PERSON] [PERSON], допитаної за її згодою як свідка, рахунком-фактурою №4 від 30.01.2015 р., платіжним дорученням №123 від 03.02.2015р. З висновку Львівського НДІСЕ №2980 експертного комп'ютерно-технічного дослідження, складеного 21 серпня 2015 року вбачається, що на момент дослідження за інтернет-адресою [INFO] знаходиться веб-сторінка, що містить фотографічні зображення магнітів, у т.ч. графічне зображення магніту, на якому відтворено твір образотворчого мистецтва «Портрет» та графічне зображення магніту, на якому відтворено видозмінений варіант твору образотворчого мистецтва «Портрет». Згідно реквізитів сторінку [INFO] створено [INFO] р., а сама веб-сторінка належить поліграфічній студії «[INFO]». Жодного дозволу на використання своїх творів відповідачу ФОП [PERSON] позивач [PERSON] не надавав, а тому дії підприємця суд визнає порушенням авторського права позивача. Відповідно до ст. 1 ЗУ „Про авторське право і суміжні права" примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі; твір образотворчого мистецтва - скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо. Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Одночасно, ч.5 ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах (що й було зроблено Позивачем). Відповідно до ст. 7 Закону України „Про авторське право і суміжні права " суб'єктами авторського права є автори та особи, яким автори передали свої авторські майнові права. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про авторське право та суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених ст. ст. 21-25 цього Закону України «Про авторське право та суміжні права». Використання творів без письмового дозволу (укладення ліцензійного договору) є порушенням авторського права, що є підставою для звернення до суду за захистом порушених прав, що передбачено ст. 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права». Згідно зі ст.ст. 440, 443 ЦК України, ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл або забороняти використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами іншими особами. Відповідно до ст. 441 ЦК України, використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. 2. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором. Контрафактний примірник твору,... - примірник твору,... розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, ... (ст. 1 ЗУ „Про авторське право і суміжні права "). Контрафактна продукція - продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності (Постанова КМУ від З жовтня 2007 p. N1185 „Про затвердження Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" (Національний стандарт N 4, п. 3). Таким чином, магніти, продані у магазині «[INFO]», який належить ФОП [PERSON] є контрафактними примірниками творів, а дії відповідача щодо розповсюдження контрафактного примірника твору, без відповідного дозволу суб'єкта авторського права, є порушенням виключних майнових авторських прав позивача [PERSON], що дає законні підстави для судового захисту порушених прав в тому числі і заявлення вимоги про стягнення компенсації за порушення, яке допустив ФОП [PERSON] Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 згаданого Закону, та їх майнові права, визначені ст. ст. 15, 39, 40 і 41, з урахуванням передбачених ст. ст. 21 - 25,42 і 43 обмежень майнових прав. Згідно п. „г" ч.2 ст.52 Закону № 3792-ХІІ суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Приймаючи до уваги встановлені по справі обставини та враховуючи роз'яснення, наведені у пункті 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», а також загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає необхідним стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію у розмірі 20 мінімальних заробітних плат за порушення авторського права.

Outcome: approved