Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

19.02.2014 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до арбітражного керуючого [PERSON] про визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 16.12.2013 р. на аукціоні з реалізації майна підприємства банкрута СТОВ "Україна" [PERSON] придбав телятник, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В цей же день на аукціоні [PERSON] придбав будівлю пилорами: яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На вищевказаному аукціоні 16.12.2013 року [PERSON] придбала будівлю контори, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 10 січня 2014 року державним реєстратором було відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності з тих підстав, що договір-купівлі продажу не посвідчений нотаріально, не можливо встановити назву об'єкту, назва вулиці на який находиться майно не відповідає словнику вулиць населених пунктів та вулиць іменованих об'єктів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 10 січня 2014 року державним реєстратором було відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності з тих підстав, що договір-купівлі продажу не посвідчений нотаріально, не вказана повна адреса будівлі пилорами, назва вулиці на який находиться майно не відповідає словнику вулиць населених пунктів та вулиць іменованих об'єктів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 10 січня 2014 року державним реєстратором було відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності з тих підстав, що договір-купівлі продажу не посвідчений нотаріально, не можливо встановити назву об'єкту, назва вулиці на який находиться майно не відповідає словнику вулиць населених пунктів та вулиць іменованих об'єктів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивачі посилаються на те, що правомірне набули право власності на майно, а тому неточності, які є в документах не можуть бути підставою для позбавлення права власності. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на об'єкт нерухомості - телятник, загальною площею - 887,3 кв. м. , площа забудови - 965, 9 кв. м. , який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на об'єкт нерухомості - будівлю пилорами, загальною площею - 105,6 кв. м. , площа забудови - 115,6 кв. м. , який розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на об'єкт нерухомості - будівлю контори, загальною площею - 108,0 кв. м. , площа забудови - 146,8 кв. м. , який розташований за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], позивач [PERSON] , позивач [PERSON] надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач ліквідатор - арбітражний керуючий [PERSON] у судове засідання не з*явився, подав письмовий відгук, у якому визнав позовні вимоги. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 16 грудня 2013 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна", в особі ліквідатора-арбітражного керуючого [PERSON] продало, а [PERSON] придбав нежитлове приміщення телятника загальною площею 887,3 кв. м. Відповідно до акту про передання права власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року СТОВ "Україна" передало , а [PERSON] прийняв у власність нежитлове приміщення - телятник. Відповідно до квитанції від 16.12.2013 року [PERSON] сплатив вартість нерухомого мана за договором купівлі-продажу. 10 січня 2014 року державним реєстратором було відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності з тих підстав, що договір-купівлі продажу не посвідчений нотаріально, не можливо встановити назву об'єкту, назва вулиці на який находиться майно не відповідає словнику вулиць населених пунктів та вулиць іменованих об'єктів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до договору купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 16 грудня 2013 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна", в особі ліквідатора-арбітражного керуючого [PERSON] продало, а [PERSON] придбав нежитлове приміщення - будівлю пилорами загальною площею 105,6 кв. м. Відповідно до акту про передання права власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року СТОВ "Україна" передало , а [PERSON] прийняв у власність нежитлове приміщення - пилораму. Відповідно до квитанції від 16.12.2013 року [PERSON] сплатив вартість нерухомого мана за договором купівлі-продажу. 10 січня 2014 року державним реєстратором було відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності з тих підстав, що договір-купівлі продажу не посвідчений нотаріально, не вказана повна адреса будівлі пилорами, назва вулиці на який находиться майно не відповідає словнику вулиць населених пунктів та вулиць іменованих об'єктів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відповідно до договору купівлі-продажу майна банкрута на відкритих торгах (аукціоні) від 16 грудня 2013 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Україна", в особі ліквідатора-арбітражного керуючого [PERSON] продало, а [PERSON] придбала нежитлове приміщення - будівлю контори загальною площею 108,0 кв. м. Відповідно до акту про передання права власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року СТОВ "Україна" передало, а [PERSON] прийняла у власність нежитлове приміщення - будівлю контори. Відповідно до квитанції від 16.12.2013 року [PERSON] сплатила вартість нерухомого мана за договором купівлі-продажу. 10 січня 2014 року державним реєстратором було відмовлено [PERSON] у реєстрації права власності з тих підстав, що договір-купівлі продажу не посвідчений нотаріально, не можливо встановити назву об'єкту, назва вулиці на який находиться майно не відповідає словнику вулиць населених пунктів та вулиць іменованих об'єктів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи із змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин несправедливість процедури щодо реєстрації права власності на нерухоме майно не може обмежувати права власника, з огляду на що, [PERSON], [PERSON], [PERSON] не можуть ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Outcome: approved