Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її батько, а чоловік відповідачки по справі [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок [ADDRESS], що складається з житлового будинку «А», загальною площею 80,7 кв.м., прибудови «а 1», погребу «П/А», ґанку з козирком , сараю «Б», погребу з шиєю «П/Б», сараю «б», убиральні «В», погребу «Г», криниці №3, огорожі №4, хвіртки №5, воріт №6, інвентаризаційною вартістю 167 978,00грн. Зазначений будинок належить померлому на праві власності як колгоспний двір відповідно до свідоцтва [NUMBER] від 15.06.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради №167 від 23.05.1987року, зареєстрований в КП «ВООБТІ» 15.06.1988 року за реєстровим номером №27. З метою прийняття спадщини після смерті свого батька, позивач, як спадкоємець першої черги за законом у встановлені законодавством строки звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, відповідно до даної заяви було відкрито спадкову справу №21/2017 року, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Інший спадкоємець першої черги за законом, відповідачка по справі та мати позивачки [PERSON] у визначений законом строк відмовилась від права спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON]. Згідно позовної заяви спадковий будинок є спільним майном подружжя, частка спадкодавця [PERSON] склала одну цілу, оскільки відповідно до Порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах, що визначались Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР 12.05.1985 року №5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року №69, суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Відповідно до записів погосподарської книги Гавришівської сільської ради за 1991 року на час введення в дію Закону «Про власність» головою двору - був батько, спадкодавець [PERSON], який працював у м.Вінниці електриком, а отже, двір за [ADDRESS] відносився до робочої групи дворів, що також підтверджується подальшими записом погосподарських книг. Дружина спадкодавця-відповідачка [PERSON] не бажає визначати належну їй частку в спільному майні подружжя та нотаріально відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка. Постановою від 20.07.2017р. №243\\02-31приватного нотаріуса Нідзельської І.Є. Вінницького районного нотаріального округу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з наданих свідоцтва про право власності на будинок не можливо встановити частку, яка належала спадкодавцю [PERSON]. За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] на житловий будинок [ADDRESS], що складається з житлового будинку «А», загальною площею 80,7 кв.м., прибудови «а 1», погребу «П/А», ганку з козирком , сараю «Б», погребу з шиєю «П/Б», сараю «б», убиральні «В», погребу «Г», криниці №3, огорожі №4, хвіртки №5, воріт №6. В підготовче судове засідання учасники судового провадження не з'явились, попередньо подавши суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а відповідач [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Врахувавши думки та позиції учасників процесу, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] в с. Гавришівка Вінницького району Вінницької області помер [PERSON], про що було складено відповідний актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER], видане виконкомом Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 26.12.2016 року ( а.с. 4) . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], що належав спадкодавцю, як голові колгоспного двору на праві власності відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок [NUMBER] від 15.06.1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради №167 від 23.05.1987р., зареєстрованого КП «ВООБТІ» 15.06.1988 року реєстровий номер №27 ( а.с. 12-13) . Даний будинок складається з житлового будинку «А», загальною площею 80,7 кв.м., прибудови «а 1», погребу «П/А», ґанку з козирком , сараю «Б», погребу з шиєю «П/Б», сараю «б», убиральні «В», погребу «Г», криниці №3, огорожі №4, хвіртки №5, воріт №6 інвентаризаційною вартістю 167 978,00грн., що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок , виготовленого на замовлення [PERSON] КП « Вінницьке ООБТІ» 07.02.2017 року ( а.с. 7 -10) Відповідно до рішення № 08 виконавчого комітету Гавришівської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19.01.2017 року присвоєно адресу будинку, що належав [PERSON] [ADDRESS] ( а.с. 15). Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] є його донька [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого повторно 12.12.1966 року, де в графі «батьки», батьком записаний [PERSON] , а мати - [PERSON]( а.с.5, 6). Із матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] №21/2017, які були витребувані судом було з'ясовано, що позивач [PERSON] скористалась своїм правом на прийняття спадщини шляхом подачі заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини, інший спадкоємець, а це дружина спадкодавця [PERSON] в свою чергу від спадщини відмовилася, подавши заяву відповідного змісту, отож позивач в силу приписів ч.3, 5 ст.1268 ЦК України є єдиним спадкоємцем майна [PERSON], яка спадщину прийняла, відтак вона їй належить з моменту відкриття. Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Нідзельської І.Є. від 20.07.2017 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] Відмова нотаріуса мотивована тим, що з наданого свідоцтва про право власності на будинок не можливо встановити частку, належала спадкодавцю [PERSON] ( а.с.14) . Як вбачається з записів погосподарської книги Гавришівської сільської ради за 1991 року, на час введення в дію Закону «Про власність» головою двору - будинку [ADDRESS] був [PERSON], який працював у м.Вінниці електриком отже, двір за [ADDRESS] відносився до робочої групи дворів, що також підтверджується подальшими записом погосподарських книг ( а.с. 16-32). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], як голова колгоспного двору та його дружина [PERSON], як член сім'ї колгоспного двору відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами за [ADDRESS] Вінницької області. Зібрані у справі докази підтверджують те, що спадкоємиця першої черги за законом після смерті спадкодавця позивач по справі [PERSON] успадкувала належну йому частку спірного об'єкта нерухомості; інший спадкоємець першої черги за законом, дружина померлого, відповідач по справі - [PERSON] відмовилась від належної їй ? частки спадкового майна, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлена можливості. За таких обставин та у контексті приведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем доведено обставини викладені у позовній заяві, наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, відповідач надала суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved