Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Зміївського району Харківської області звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Комунальний заклад "Зміївський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Зміївської районної ради Харківської області", в якому просить відібрати у відповідачки малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та позбавити її батьківських прав відносно доньки. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] має статус одинокої матері та проживає з дитиною у своєї бабусі [PERSON] . У Слобожанській селищній раді родина перебуває на обліку в зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] батьківських обов`язків, зловживанням нею алкогольними напоями та частих конфліктів з членами родини. Відповідачка не працює, живе на соціальну державну допомогу та на допомогу, яку отримує від родичів. Отже, [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки, не забезпечує їй необхідних умов життя, не приділяє дитині належної уваги, не здійснює належного догляду та виховання, тому Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Зміївського району Харківської області звернувся з вказаним позовом до суду. 06.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. 11.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав наведених у ньому. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки у судове засідання суду не повідомила. Представники третіх осіб у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Суд, вислухавши представника позивача, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] та батьками її є [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб від 09.04.2020 року. Відповідно акту обстеження від 09.04.2020 року, [PERSON] було виявлено на вулиці без догляду матері. Дівчинка була боса та без штанців при температурі +10С. Через деякий час з`явилась мати дитини [PERSON] зі стороннім чоловіком, на руці [PERSON] був помітний слід від ін`єкції, вона поводила себе дуже агресивно та неадекватно, лаялася та говорила, щоб комісія забрала її доньку [PERSON] , бо вона їй непотрібна. Відповідно до рішення №116 від 09.04.2020 року Комсомольської селищної ради вирішено негайно відібрати малолітню [PERSON] від матері [PERSON] . З заяв [PERSON] вбачається, що вона неодноразово зверталась до голови Слобожанської селищної ради з проханням прийняти необхідні заходи по відношенню до [PERSON] , яка зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, поводить себе неадекватно, внаслідок чого, у дитини порушена психіка. З листів Комсомольського селищного голови вбачається, що з [PERSON] проводились бесіди щодо виконання батьківських обов`язків та запропоновано влаштувати дитину [PERSON] в сім`ю патронатного вихователя, на що остання погодилась. 11 квітня 2019 року Зміївською РДА Харківської області було прийнято розпорядження №86 про влаштування малолітньої дитини [PERSON] до сім`ї патронатного вихователя строком не більше трьох місяців. З довідки Зміївської ЦРЛ вбачається, що [PERSON] пройшла курс протиалкогольного лікування, у зв`язку з чим відповідно до розпорядження від 11.07.2019 року Зміївської РДА Харківської області було припинено перебування малолітньої [PERSON] в сім`ї патронатного вихователя та передано дитину матері. Висновком Зміївської РДА Харківської області від 21.05.2020 № 01-32/1483 визнано доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , оскільки вона не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, зокрема: не забезпечує дитину необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на дитину. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 2 СК України, сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до статті 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно пункту 16 постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved