Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, в якому просила визнати за нею право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] за відсутності ордеру. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до відповідача з заявою про приватизацію квартири, однак їм було роз`яснено що для здійснення приватизації необхідно надати ордер на спірне житлове приміщення. З огляду на те, що вона позбавлена можливості надати ордер про надання житлової площі, звернулася до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року провадження по справі відкрито. 11.03.2020 року відповідач надав відзив на позов , в якому зазначив, що дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку із неможливістю надати громадянином необхідних документів для здійснення приватизації житлового приміщення. Крім того, заначили, що позивачка просить визнати право на приватизацію, лише у відношенні себе, а [PERSON] , [INFO] не враховує. 16.03.2020 року від [PERSON] надійшла заява, у якій остання повідомила суд, що відмовляється від права на приватизацію на спірну квартиру на користь своєї матері- [PERSON] позивачки по справі. 31.03.2020 року до суду надійшов уточнений позов [PERSON] , [PERSON] до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, якому позивачі просили визнати за ними право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] за відсутності ордеру. Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] , [PERSON] в особі представника [PERSON] до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду у даній справі, визначивши процесуальний статус [PERSON] , як позивача у справі. Ухвалою судді Жовтневого районного суду Жукової О.Є. від 17 червня 2020 року справу прийнято до провадження. У вступному слові представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову . Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду , не навівши будь-яких заперечень на доводи позивачів. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків. Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якої до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. З матеріалів справи вбачається , що у 2019 році, позивач [PERSON] звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району з питання приватизації квартири [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджено , що в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] з 18.06.1982 року, та дочка [PERSON] з 25.05.2000 року . Крім того, судом встановлено , що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданий 24 квітня 1982 року [PERSON] 24.04.1982 року уклала шлюб з [PERSON] . Згідно даних свідоцтво про смерть [INFO] помер [PERSON] . Так, згідно пояснень наданих [PERSON] , вона та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] . До квартири вселилися згідно відповідного ордеру разом з чоловіком. Також, встановлено, що згідно довідки ЗОУ ПАТ «Державний ощадній банк України», позивачі [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] приватизаційний житловий чек не використовували. Частина 2 статті 9 Житлового кодексу України закріплює за громадянином право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду. В 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Департаменту з управління житлово- комунальним господарством Запорізької міської ради з заявою про надання їй копії ордеру на квартиру [ADDRESS] , виданого в 1956 році , однак їй повідомили, що надати запитувану інформацію неможливо, оскільки у в відділі обліку та розподілу житлової площі Департаменту корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року. Пунктом 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. В липні 2019 року відповідачем було надано роз`яснення позивачу [PERSON] щодо приватизації квартири , зокрема зазначено про необхідність надання ордеру про надання житлової площі. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірне житлове приміщення не розповсюджується. В ході судового розгляду справи встановлено , що позивачі тривалий час зареєстровані та проживають в спірній квартирі, крім того згідно довідки від 29 січня 2020 року виданою ЗОУ ПАТ «Державний ощадній банк України» за адресою : [ADDRESS] приватизаційний житловий чек не використовували. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Законів №500-VI та №2842-12 позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Враховуючи те, що, відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, відповідач не має права відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстав відсутності ордеру. Обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України проголошений ч. 2 ст. 19 Конституції України. Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо отримання ордеру, відсутність його копії позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved