Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 листопада 2011 року о 20 год. 30 хв. на пр. Григоренка в м. Києві між автомобілем "Фольксваген", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керував автомобілем за передорученням від власника [PERSON], не дотримався безпечної дистанції, вналідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження даного транспортного засобу. Згідно довідки, складеної працівниками ДАІ про ДТП від 29 грудня 2012 року, автомобіль "Тойота" отримава механічні пошкодження заднього бамперу, кришки багажника. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2012 року про притягнення останнього до відповідальності за ст. 124 КпАП України із накладенням штрафу. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Фольксваген", державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» згідно договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/112461, який є полісом І-го типу (для всіх водіїв, керуючих на законних підставах). З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок ДТП, проведено оцінку. Згідно розрахунку дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 01 лютого 2012 року, вартість збитку завданого пошкодженому автомобілю "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 15 591 грн. 47 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснено 23 лютого 2012 року на підставі заяви потерпівлої особи [PERSON] та платіжного доручення № 5155. Про вказану ДТП ані страхувальник, ані водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомили ПрАТ «СК «УНІКА» про ДТП. Вважає, що страхувальник ПрАТ «СК «УНІКА» [PERSON] на підставі пп. «г» п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", має відшкодувати 15 591 грн. 47 коп. - витрат, пов»язаних із виплатою ним страхового відшкодування, як особа, яка не повідомила страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 12 квітня 2013 року (а.с.28), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив стягнути з відповідача на користь позивача 15 591 грн. 47 коп. - витрат, пов»язаних із виплатою ним страхового відшкодування в порядку зворотньої вимоги (регресу). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 20 січня 2014 року (а.с.42-43), в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи себе неналежним відповідачем згідно даних правовідносин. Проте визнав той факт, що не повідомляв свого страховика - ПрАТ «СК «УНІКА» про вказану ДТП з тих підстав, що йому не було відомо про це, оскільки він за кермом не перебував, а особа, яка керувала транспортним засобом за довіреністю, про вказані події його не повідомила. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 27 листопада 2011 року о 20 год. 30 хв. на пр. Григоренка в м. Києві мала місце ДТП між автомобілем "Фольксваген", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який керував автомобілем за передорученням від власника/відповідача [PERSON], не дотримався безпечної дистанції, вналідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження даного транспортного засобу (а.с.6, 7, 27). Згідно довідки від 29 грудня 2012 року, складеної працівниками ДАІ про вказане ДТП, автомобіль "Тойота" отримава механічні пошкодження заднього бамперу, кришки багажника (а.с.7). Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10 січня 2012 року про притягнення останнього до відповідальності за ст. 124 КпАП України із накладенням штрафу (а.с.27). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Фольксваген", державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «УНІКА» згідно договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АА/112461, який є полісом І-го типу (для всіх водіїв, керуючих на законних підставах) (а.с.8). [PERSON], будучи власником автомобіля "Фольксваген", державний номерний знак [NUMBER], надав довіреність від 04 січня 2011 року на його керування, експлуатацію, розпорядження гр. [PERSON] (а.с.44). [PERSON], в свою чергу, надав передоручення щодо керування вказаним автомобілем [PERSON], який і спричинив матеріальні збитки під час ДТП водію автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок ДТП, проведено оцінку. Так, згідно розрахунку дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 01 лютого 2012 року, вартість збитку завданого пошкодженому автомобілю "Тойота", державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 15 591 грн. 47 коп. (а.с.13-15, 16-24), виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем, здійснено 23 лютого 2012 року на підставі заяви потерпівлої особи [PERSON] та платіжного доручення № 5155 (а.с.9, 25). Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу Звіт товарознавчого дослідження, на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Статтею 29 зазначеного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Про вказану ДТП ані страхувальник ([PERSON]), ані водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП ([PERSON]), не повідомили ПрАТ «СК «УНІКА» про ДТП, як того вимагає договір про страхування та Закон України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що не спростовується й визнається відповідачем. Про вказну ДТП ПрАТ «СК «УНІКА» повідомив потерпілий [PERSON], що підтверджується його заявою від 29 грудня 2011 року (а.с.9). Суд вважає, що страхувальник ПрАТ «СК «УНІКА» [PERSON] на підставі пп. «г» п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", має відшкодувати 15 591 грн. 47 коп. - витрат, пов»язаних із виплатою ним страхового відшкодування, як особа (страхувальник), яка не повідомила страховика у строки і за умов, визначених у пп.33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (пп. «г» п. 38.1.1. ст. 38 вказаного Закону). Тобто, законодавець наділив правом альтернативної вимоги страховика після виплати ним страхового відшкодування подати регресний позов або до страхувальника, або ж водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. В даному випадку позивач обрав право вимоги до страхувальника - [PERSON], що відповідає пп. «г» п. 38.1.1. ст. 38 вказаного Закону. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності, оскільки докази відповідачем на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. За таких правових підстав та наданих доказів позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, підстав для його відмови судом не встановлено. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судові витрати - судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, пп. «г» п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",

Outcome: approved