Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Щастинської районної державної адміністрації Луганської області про визнання незаконним рішення та стягнення матеріальної грошової допомоги, посилаючись на те, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який було зруйновано в наслідок надзвичайної ситуації (пожежі), яка виникла на території Луганської області у вересні-жовтні 2020 року. 10.10.2020 р. комісією з обстеження житла, зруйнованого внаслідок надзвичайної ситуації Нижньотеплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганського області складено акт обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації №2 від 10.10.2020 р., відповідно до висновків якого, житло є зруйнованим. 23.11.2020 р. на підставі акту обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації №2 від 10.10.2020 р. Позивачем було зареєстровано припинення права власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Протоколом засідання комісії з надання одноразової грошової допомоги за рахунок коштів районного бюджету № 14 [PERSON] відмовлено в наданні грошової допомоги для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації природного характеру, яка виникла у вересні-жовтні 2020 р. на території Луганської області на підставі заяви та доданих до неї документів з резервного фонду державного бюджету. Відмова обгрунтована тим, що розпорядженням КМУ від 13.10.2020 р. №1269-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» з метою ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, яка виникла у вересні-жовтні 2020 р. на території Луганської області, виділено Луганській обласній державній адміністрації з резервного фонду державного бюджету 185040 тис. гривень для надання матеріальної грошової допомоги сім`ям загиблих у розмірі по 200 тис. гривень на кожного загиблого члена сім`ї, 50 тис. гривень - кожному постраждалому, який отримав тяжкі травми, 30 тис. гривень - кожному постраждалому, який отримав травми середньої тяжкості, 20 тис. гривень - кожному постраждалому, який отримав травми легкої тяжкості, та матеріальної грошової допомоги постраждалому населенню для забезпечення створення належних умов проживання в таких розмірах: власникам житлових будинків, які повністю зруйновані - 300 тис, гривень на сім`ю. Відповідно до п. 3 «Порядку надання та визначення розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій та розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій та розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, затверджених постановою КМУ від 18.12.2013 р. №947 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2020 р. № 767), грошова допомога надається постраждалим, житло яких пошкоджено внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків та які відмовилися від евакуації, відселення та залишилися на попередньому місці проживання та/або в межах відповідного населеного пункту. В той час, вивчення пакету документів, поданого на розгляд комісії встановлено, що [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), який є одноосібним власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з приводу руйнування якого він й звернувся за наданням грошової допомоги. [PERSON] фактично проживає на теперішній час за місцем реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS] , тобто [PERSON] фактично мешкає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що суперечить вимогам п. 3 вищевказаного Порядку. На підставі вищенаведеного, представник позивача вважає дії Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови позивачу в наданні грошової допомоги для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації природного характеру, яка виникла у вересні-жовтні 2020 року на території Луганської області з резервного фонду державного бюджету на підставі заяви та доданих до неї документів незаконними та просить суд скасувати вищевказане рішення та стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну грошову допомогу. Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 20.08.2021 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.11.2021 р. справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 29.10.2021 р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що Розпорядження КМУ від 13.10.2020 р. №1269-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» та розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації - керівника обласної ВЦА від 16.10.2020 р. №696 «Про використання коштів резервного фонду державного бюджету» було прийнято в межах бюджетних коштів, запланованих на 2020 р. Бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Бюджетним кодексом України передбачено, що всі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду. Державним бюджетом на 2021 р. станом на 01.06.2021 р. не передбачається фінансування виплат матеріальної грошової допомоги пов`язаної із пожежою, що сталася у вересні-жовтні 2020 р. на території Луганської області, у зв`язку із чим наразі відсутня можливість здійснити заходи із виплати будь-якої грошової допомоги, оскільки матеріальна грошова допомога виплачується за рахунок коштів державного бюджету, у зв`язку із чим, таке рішення може бути прийняте лише державою (КМУ). 02.11.2021 р. на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій остання пояснила, що розпорядження КМУ від 13.10.2020 р. №1269-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», згідно з відомостей сайту Верховної Ради України не скасоване та не втратило чинність. У зв`язку з чим, посилання відповідача на норми Бюджетного кодексу України, зокрема на втрату чинності бюджетних призначень після закінчення бюджетного періоду є не обгрунтованими, оскільки вони не скасовують положень розпорядження №1269-р, зокрема права на отримання матеріальної грошової допомоги за згорілий будинок. Крім того, напрями використання коштів резервного фонду державного бюджету та місцевого бюджету і встановлення процедур, пов`язаних з виділенням коштів резервного фонду відповідного бюджету та звітуванням про їх використання визначено «Порядком використання коштів резервного фонду бюджету, затвердженим постановою КМУ від 29.03.2002 р. №415. Разом з тим, вищевказаним порядком №415 не передбачено скасування або припинення чинності інших нормативно-правових актів, у тому числі розпорядження № 1269-р, а тому не виділення бюджетних призначень не є підставою для позбавлення права особи на отримання матеріальної допомоги, передбаченої розпорядженням №1269-р. Представник позивача 02.11.2021 р. надала до суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просила суд стягнути матеріальну грошову допомогу на користь [PERSON] . Представник позивача - [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності. Представник відповідача Щастинської РДА - В. Ткаченко надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні питання покладалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступне. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.25,26), копією витягу з Держаного реєстру правочинів (а.с.27), копією витягу про державну реєстрацію прав (а.с.28), копією технічного паспорту (а.с.29-33), копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.34). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що право власності [PERSON] на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , припинено 23.11.2020 р., підстава: знищення об`єкта нерухомого майна, акт обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації, серія та номер: 2, виданий 10.10.2020, видавник: Нижньотеплівська сільська рада Станично-Луганського району Луганської області, відомості внесено до реєстру 25.11.2020 р. (а.с.35). Листом Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області №4638 від 24.12.2020 р. позивачу повідомлено, що згідно розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 27 жовтня 2020 року №823 «Про використання коштів резервного фонду державного бюджету», Комісії з надання одноразової грошової допомоги за рахунок коштів районного бюджету Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, склад якої затверджено розпорядженням голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 19 лютого 2020 року №147 «Про внесення змін до складу комісії з надання одноразової грошової допомоги за рахунок коштів районного бюджету» доручено забезпечити розгляд документів щодо надання грошової допомоги за рахунок коштів, виділених з резервного фонду державного бюджету для проведення невідкладних (першочергових) заходів з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, яка виникла у вересні-жовтні 2020 року на території Луганської області. П. 3 «Порядку надання та визначення розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій та розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій та розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, затверджених постановою КМУ від 18.12.2013 р. №947 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2020 р. № 767), грошова допомога надається постраждалим, житло яких пошкоджено внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків та які відмовилися від евакуації, відселення та залишилися на попередньому місці проживання та/або в межах відповідного населеного пункту. Проте, з наданих позивачем документів вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є одноосібним власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповідного акту обстеження житла та довідки про визнання особи постраждалою внаслідок надзвичайної ситуації, [PERSON] фактично мешкає за місцем реєстрації, тобто наведене свідчить, що [PERSON] на території населеного пункту в якому розташований зруйнований будинок, не проживає і на момент обстеження житла не проживав, тому надання йому вищевказаної грошової допомоги суперечитиме пункту вищевказаного Порядку, у зв`язку з чим Комісією прийнято рішення про відмову у наданні грошової допомоги для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації природного характеру, яка виникла у вересні-жовтні 2020 р. на території Луганської області з резервного фонду державного бюджету (а.с.36-37), що підтверджується копією протоколу засідання комісії з надання одноразової грошової допомоги за рахунок коштів районного бюджету № 14 (а.с.41-43). Суд не погоджується з висновками, викладеними у рішенні Комісії та вважає його необгрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1 Кодексу цивільного захисту України, Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності. Пунктом 1 ст. 19 КЦЗУ встановлено, що до повноважень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій у сфері цивільного захисту належить серед іншого забезпечення соціального захисту постраждалих внаслідок надзвичайної ситуації, зокрема виплати матеріальної допомоги (підпункт 19 вказаної статті). Відповідно до пункту 6 частини першої статті 21 Кодексу цивільного захисту України громадяни України мають право на соціальний захист та відшкодування відповідно до законодавства шкоди, заподіяної їхньому життю, здоров`ю та майну внаслідок надзвичайних ситуацій або проведення робіт із запобігання та ліквідації наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 84 КЦЗУ заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації включають: надання (виплату) матеріальної допомоги (компенсації); забезпечення житлом; надання медичної та психологічної допомоги; надання гуманітарної допомоги; надання інших видів допомоги. Частиною 3 статті 89 КЦЗУ, якою регулюється питання надання інших видів допомоги (п. 5 ч. 2 ст. 84 КЦЗУ), встановлено, що постраждалим, які залишилися на попередньому місці проживання, надається грошова допомога у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Таким чином законодавець зазначає про необхідність залишення на попередньому місці проживання, як обов`язкову умову, лише при наданні інших видів допомоги, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 84 КЦЗУ та статтею 89 КЦЗУ, а не при наданні (виплаті) матеріальної допомоги (компенсації) відповідно до п, 1 ч, 2 ст. 84 КЦЗУ. Щодо порядку, зазначеного в частині 3 статті 89 КЦЗУ, то таким порядком є Порядок надання та визначення розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій та розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 р. № 947 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2020 р. № 767), на який посилається Станично-Луганська районна державна адміністрація Луганської області, як на підставу для відмови у здійсненні виплат позивачу. Цей Порядок встановлює механізм надання та визначення розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій і розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації (п. 1 Порядку). Відповідно до п. 2 Порядку постраждалими визнаються громадяни України, іноземці та особи без громадянства, житлові будинки (квартири) яких пошкоджено/зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації. Відповідно до п. 3 Порядок визначає 2 види матеріальної допомоги постраждалим: грошову допомогу та грошову компенсацію. Грошова допомога надається постраждалим, житло яких пошкоджено внаслідок надзвичайної ситуації або проведення робіт з ліквідації її наслідків та які відмовилися від евакуації, відселення та залишилися на попередньому місці проживання та/або в межах відповідного населеного пункту. Грошова компенсація надається постраждалим, які є власниками житла, яке перебуває на контрольованих Україною територіях та було зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією Російської Федерації, після дати набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 р. № 405 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України". Дійсно, пунктом 3 Порядку встановлено, що грошова допомога надається постраждалим, які відмовилися від евакуації, відселення та залишилися на попередньому місці проживання та/або в межах відповідного населеного пункту, проте зазначений вид матеріальної допомоги надається лише за пошкоджене, а не зруйноване житло. Крім того, відповідно до п. 31 Порядку розмір грошової допомоги постраждалим становить від трьох до 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Станом на 24.12.2020 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2270 грн. Таким чином, розмір грошової допомоги постраждалим відповідно до Порядку становить від 6810 до 34050 гривень, що не відповідає розміру матеріальної грошової допомоги, зазначеній у Розпорядженні Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 р. № 1269-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету». Розпорядженням КМУ від 13.10.2020 р. №1269-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» з метою ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, яка виникла у вересні-жовтні 2020 р. на території Луганської області, виділено Луганській обласній державній адміністрації з резервного фонду державного бюджету 185040 тис. гривень для надання матеріальної грошової допомоги сім`ям загиблих у розмірі по 200 тис. гривень на кожного загиблого члена сім`ї, 50 тис. гривень - кожному постраждалому, який отримав тяжкі травми, 30 тис. гривень - кожному постраждалому, який отримав травми середньої тяжкості, 20 тис. гривень - кожному постраждалому, який отримав травми легкої тяжкості, та матеріальної грошової допомоги постраждалому населенню для забезпечення створення належних умов проживання в таких розмірах: власникам житлових будинків, які повністю зруйновані, - 300 тис, гривень на сім`ю; сім`ям, які відселені із житлових будинків, що підлягають капітальному ремонту - 50 тис. гривень на сім`ю. Зазначене Розпорядження також не містить обмежень щодо надання матеріальної грошової допомоги тільки тим постраждалим, які відмовилися від евакуації, відселення та залишилися на попередньому місці проживання та/або в межах відповідного населеного пункту. Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. В статті 29 Цивільного кодексу України зазначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст. 310 ЦКУ фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Крім того, Листом директора Департаменту з питань цивільного захисту та територіальної оборони Луганської обласної ВЦА, вказано, що чинним законодавством не передбачено обмежень, пов`язаних з місцем проживання власників зруйнованого будинку, при наданні невідкладної допомоги відповідно до п. 4 ст. 84 Кодексу цивільного захисту населення. Статтею 89 Кодексу передбачено надання інших видів допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій. Пунктом 3 ст. 89 Кодексу передбачено надання допомоги постраждалим, які залишилися на попередньому місці проживання. Їм надається допомога у порядку та у розмірі, встановлених Постановою КМУ від 18.12.2013 р. №947 «Про затвердження Порядку надання та визначення розміру грошової допомоги постраждалим від надзвичайних ситуацій та розміру грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією РВ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2020 р. № 1638-р «Про внесення зміни до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 р. № 1269» пункт 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 р. № 1269 "Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету", абзац другий викладено в такій редакції: "особам, які були власниками повністю зруйнованих житлових будинків, що підтверджується документами про наявність у постраждалих права власності на відповідні будинки на момент надзвичайної ситуації, або їх спадкоємцям, які проживали у відповідних будинках на момент надзвичайної ситуації, що підтверджується довідкою нотаріуса про заведення спадкової справи і встановлення кола спадкоємців, які прийняли спадщину, та документами про місце проживання спадкоємців, - 300 тис. гривень у розрахунку за один повністю зруйнований житловий будинок. Якщо постраждала особа була власником більше ніж одного повністю зруйнованого внаслідок надзвичайної ситуації житлового будинку, допомога виплачується лише за один такий будинок. Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Стосовно права, гарантованого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, такі позитивні обов`язки згідно з практикою ЄСПЛ можуть передбачати певні заходи, необхідні для захисту права власності, а саме: у матеріальному аспекті держава має забезпечити у своїй правовій системі юридичні гарантії реалізації права власності (превентивні обов`язки) та засоби правового захисту, за допомогою яких потерпілий від втручання у це право може його захистити, зокрема, вимагаючи відшкодування збитків за будь-яку втрату (компенсаційні обов`язки) (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 3 квітня 2012 року у справі «Котов проти Росії» (Kotov v. Russia), заява № 54522/00, § 113); у процесуальному аспекті, хоча стаття 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює чітких процедурних вимог, існування позитивних обов`язків процесуального характеру відповідно до цього положення визнані ЄСПЛ як у справах, що стосуються державних органів, так і у спорах між приватними особами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Котов проти Росії», § 114). Оскільки Конвенція покликана захищати права, які є практичними й ефективними, порушення державою будь-якого з конвенційних обов`язків може зумовлювати необхідність присудження за це компенсації. Така компенсація може мати різні форми та встановлюватися, зокрема, залежно від виду порушення (див., наприклад, вирішення проблеми відповідальності держави за порушення права заявників на доступ до їхнього майна: рішення ЄСПЛ від 29 червня 2004 року щодо суті та від 13 липня 2006 року щодо справедливої сатисфакції у справі «Доган та інші проти Туреччини» (Dogan and Others v. Turkey), заява № 8803-8811/02 й інші; рішення ЄСПЛ від 16 червня 2015 року щодо суті у справі «Чірагов та інші проти Вірменії» (Chiragov and Others v. Armenia), заява № 13216/05, § 188-201; рішення ЄСПЛ від 16 червня 2015 року щодо суті у справі «Саргсян проти Азербайджану» (Sargsyan v. Azerbaijan), заява № 40167/06, § 152-242). Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області, щодо відмови [PERSON] в наданні грошової допомоги для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації природного характеру, яка виникла у вересні-жовтні 2020 року на території Луганської області з резервного фонду державного бюджету на підставі заяви та доданих до неї документів є незаконними, оскільки вирішення даного питання регулюється Розпорядженням КМУ від 13.10.2020 р. №1269-р «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» і факт того, що позивач зареєстрований та проживав за іншою адресою, не може бути підставою для відмови у видачі матеріальної грошової допомоги, встановленої вищевказаним Розпорядженням. 04.03.2021 року Щастинською районною державної адміністрацією Луганської області надано інформацію про те, що вона є правонаступником Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області та надано копію рішення про відмову у виплаті матеріальної грошової допомоги [PERSON] та повідомлено, що довідка про визнання особи постраждалою та акт обстеження житла, зруйнованого (пошкодженого) внаслідок надзвичайної ситуації у Щастинській районній державній адміністрації Луганської області відсутні (а.с.44). Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» утворюється Щастинський район (з адміністративним центром у селищі міського типу Новоайдар) у складі територій Нижньотеплівської сільської, Новоайдарської селищної, Станично-Луганської селищної, Широківської селищної, Щастинської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України та ліквідується Станично-Луганський район. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 р. № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» Новоайдарську райдержадміністрацію Луганської області перейменовано на Щастинську рай держадміністрацію Луганської області (п. 1 абз. 1 Розпорядження) та Станично- Луганська райдержадміністрація реорганізуються шляхом приєднання до райдержадміністрації, розташованої в адміністративному центрі новоутвореного району, а саме: до Щастинської райдержадміністрації Луганської області. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 02.02.2021 р. стосовно Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області зареєстровано стан припинення юридичної особи, також за інформацією сайту https://ореndatabot.ua/с/4051572 - сервісу моніторингу реєстраційних даних українських компаній, 02.02.2021 р. у юридичної особи за кодом ЄДРПОУ 04051572 зареєстровано зміну назви, а саме: з Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області на Щастинську районну державну адміністрацію Луганської області. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 р. № 1321 «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються» зазначено, що Перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації). Як передбачено ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частин шостої, сьомої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є інвалідом 2 (другої) групи , що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК (а.с.11). За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на вищенаведене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3000 грн. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved