Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до районного суду з позовом до [PERSON],[PERSON], Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 11 серпня 1990 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Вишневої міської ради, актовий запис №130. Сімейне життя з [PERSON] не склалося, тому 24 січня 1992 року шлюб між ними було розірвано. [INFO], тобто після розірвання шлюбу, [PERSON], народила сина - [PERSON] При цьому в актовому записі про народження дитини зазначено позивача. Заява про реєстрацію народження [PERSON] була подана відповідачкою самостійно, без його відома. Вважає, що реєстрація підстави народження [PERSON] та включення до актових записів відомостей про батька дитини ґрунтувалась на неправдивих відомостях, повідомлених [PERSON] В дійсності реєстрація [PERSON] повинна була відбутись в порядку ст. 126 СК України, як дитини, котра народилась від жінки і чоловіка, котрі не перебувають у шлюбі між собою. Тому просив суд зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області виключити відомості про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] з актового запису №00009869180 Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25 лютого 2010 року; визнати недійсним свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 16 березня 1992 року, а також стягнути з [PERSON] судовий збір. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали. Просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При розгляді справи судом встановлено, що 11 серпня 1990 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Вишневої міської ради, актовий запис №130, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER]. 24 січня 1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], у графі мати зазначена [PERSON], у графі батько - [PERSON] Відповідно до відомостей повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження реєстрація вказаного актового запису про народження у реєстрі відбулась 25 лютого 2010 року за №00009869180. Підставою запису відомостей про батька зазначено проведення державної реєстрації народження відповідно до ст. 133 СК України. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'ясняє, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. 01 січня 2004 року набрав чинності СК України, у зв'язку із чим, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися під час розгляду справ щодо батьківства, слід виходити з дати народження дитини, тому якщо дитина, батьківство щодо якої оспорюється, народилась до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати норми Кодексу про шлюб та сімю України 1969 року. Згідно з ст. 56 КпШС України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, особа, яка записана в якості батька або матері дитини в книзі записів про народження має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли йому (їй) стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Доказів, що спростовували б пояснення позивача, що про запис батьком дитини йому стало відомо лише в травні 2015 року, в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ст.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України""Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України" передбачено,що згідно зі ст.56 КпШС у судовому порядку батьківство може бути оспорене як у тих випадках,коли в акті про реєстрацію народження дитини її батьком записані особи,які перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою,так і тоді ,коли батьками дитини на підставі їх спільної заяви записані особи ,які не перебувають у шлюбі. При оспорюванні батьківства треба довести ,що особа ,записана як батьком дитини,насправді не є її біологічним батьком. Особа ,яка записана батьком дитини ,у випадках зачаття та (або) народження їх у шлюбі(ст.122 СК ) реєстрації повторного шлюбу її матері(ст.124 СК),подання спільної заяви до органу РАЦСу жінкою та чоловіком ,які не перебувають у шлюбі між собою,про визнання цього чоловіка батьком дитини(ст.126 СК ),подання заяви цього органу чоловіком ,який не перебуває у шлюбі з матір"ю дитини,про визнання себе її батьком (ст.127 СК) має право оспорити своє батьківство, пред"явивши позов виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом МЮ України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам та врахувавши пояснення сторін, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат у розмірі 243,60 грн позивач надав квитанцію від 11 червня 2015 року. Тому позовні вимоги про стягнення судового збору з [PERSON] на користь позивача підлягають задоволенню у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved