Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2017 року задоволено в повному обсязі вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26.04.2006 року у розмірі 28650,65 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. 27 вересня 2019 року заявник [PERSON] через свого представника адвоката Лапшина В.В. звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою в якій просить переглянути заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2017 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2019 року зазначене заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду. ПАТ КБ ПриватБанк(після зміни організаційно-правової форми - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.04.2006 року у розмірі 28650,65 грн. та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає\~\~що 26 квітня 2006 року між банком та [PERSON] укладено вказаний кредитний договір, відповідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 11130,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати\~\~відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої станом на 17.04.2017 року складає 28650,65 грн. (заборгованості за кредитом 10711,44 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5827,85 грн., пеня 10270,85 грн., а також штрафи відповідно до договору: 500 грн. - штраф фіксована частина; 1340,51 грн. - штраф процентна складова) яку відповідач добровільно не погашає. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань позивач із посиланням на ст. ст. 526, 554, 623-625 ЦК України, просить провести стягнення зазначеної суми заборгованості із нього на свою користь. Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направив, при цьому в позовній заяві представником позивача [PERSON] зазначено про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні участі не приймала, від її представника адвоката Лапшина В.В. надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя, позовні вимоги не визнає, у задоволені позову просить відмовити.При цьому зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач, є не належним та допустимим доказом, оскільки вказані документи не підписувались відповідачем, а тому не містять ознак того, що відповідач була з ними ознайомлена. Вважає, що розрахунок заборгованості позивача базується на його власних припущеннях та не підтверджується первинними документами, відповідно до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Окрім того вказує, що як вбачається із заяви- анкети від 26.04.2006 року і яка підписана відповідачем строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії картки, строк дії карки зазначено 24 місяці.Таким чином строк виконання зобов`язання закінчується 26.04.2008 року, а з позовом АТ КБ «ПриватБанк» звернувся лише у травні 2017 року, тобто позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~ у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 11130.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору становить 3% в місяць з розрахунку 360 днів на рік.Строк дії картки 24 місяці. (а.с.16-32). Сторони також домовились, що заява позичальника разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Свою згоду [PERSON] висловила у своїй заяві, яку власноручно підписала (а.с.7). Однак, зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У зв`язку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 17 листопада 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 28650,65 грн., з яких: - 10711,44 грн. тіло кредиту; - 5827,85 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 10270,85 грн. нараховано пені; - 500,00 грн.- штраф(фіксована частина); - 1340,51 грн. штраф (процентна складова) (а.с.6-15). Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями ст.ст.610,611\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) та у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Умови і правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на складову договору банківських послуг, укладеного 26.04.2006 р. із відповідачем стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операцій, кредитних карт, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невідємності від заяви позичальника. Згідно з пунктом 1.1.7.12. Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки. Згідно з пунктом 2.1.1.2.11. Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Договір між сторонами укладено 26.04.2006 року. Із договору вбачається, що кінцевий строк повного погашення кредиту за спірним кредитним договором наступив через два роки після видачі кредитної картки, тобто 26.04.2008 року. Предстаник відповідача [PERSON] просив застосувати строк позовної давності до вимог АТ КБ "ПриватБанк", оскільки позов пред`явлено після закінчення строку позовної давності. Відповідно до\~ст.256 ЦК України, позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види строків позовної давності: загальну та спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно із\~ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У правовідносинах, в яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, якщо умовами договору визначено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі, зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Матеріали цивільної справи не містять доказів, що мало місце пролонгування кредитної картки та її отримання відповідачем, так само як і письмової заяви про закриття карткового рахунку. Доводи позивача, що відповідачем декілька разів була перевипущена кредитна картка та отримані нові картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , зі строком до останнього дня 05.2022 року не знайшли свого підтвердження, матеріали справи не містять відомостей, що саме ці картки видавались відповідачеві, що вони мають відношення до кредитного договору і взагалі, що вони отримувались відповідачем. Згідно ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.\~\~\~ Встановивши, що 26 квітня 2006 року відповідач отримав кредит (кінцевий термін повернення якого відповідає строку дії картки) у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, строк дії якої становив 2 роки, тобто до 26 квітня 2010 року, та з урахуванням передбаченого законом трирічного строку позовної давності, позовна давність за даним кредитом спливає 26 квітня 2011 році, а з позовом до суду банк звернувся 31 травня 2017 року, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» необхідно відмовити, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності для звернення до суду. Відповідно ст. 141 ЦПК України, оскільки у позові акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено, то понесені судові витрати з оплати судового збору лишаються за позивачем. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: dismissed