Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позові зазначає, що її донька, [PERSON] , померла [INFO]. [INFO] народила сина, [PERSON]. Даний факт підтверджує копія свідоцтва про народження від 14 квітня 2013 року , яке видане відділом ДРАЦС РС, Літинського РУЮ Вінницької обл. Факт її смерті підтверджує копія її свідоцтва про смерть від 26 січня 2015 року. Батьком дитини є [PERSON]. Батько внука, [PERSON] родинних стосунків із власним сином, [PERSON] не підтримує, проживає окремо, вихованням сина не займається, не цікавиться його життям, здоров'ям. Тому позивач змушена була звернутися до комісії з питань захисту прав дитини Літинської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Орган опіки та піклування Літинської райдержадміністрації зробив висновок про доцільність позбавити [PERSON] затьківських прав відносно сина, [PERSON]. Тому за зазначених обставин, звернулася до суду та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що відповідач покинув сім'ю ще коли його син [PERSON] був маленьким. За весь перід до цього часу він взагалі не цікавився його життям, не брав участі у вихованні, не забезпечував дитину матеріально. Після смерті матері хлопчика, а її дочки [PERSON], батько теж жодного разу не відвідав сина. Позивач, [PERSON] просила позбавити батьківських прав відповідача, також пояснила що вона планує оформити опіку над внуком. Відповідач, [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Пояснив суду, що він покинув сім'ю коли синові [PERSON] було 2 роки. На даний час він проживає окремо, має іншу сім'ю. Відповідач визнав той факт, що не займається вихованням сина, не цікавиться його життям та здоров'ям. Представник служби у справах дітей Літинської РДА, Джумська Л.Д., пояснила, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], 1967 р.н. відносно його неповнолітнього сина [PERSON] Оскільки відповідач взагалі не бере участі у вихованні сина, не цікавиться його життям, навчанням, не підтримує матеріально. Зазначила, що вихованням дитини займається бабуся [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши документи, які є у справі суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між стронами існують сімейні правовідносини. Із копії свідоцтва про смерть (а.с.5) встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. Копія свідоцтва про народження (а.с.6) свідчить, що [PERSON] народився , [INFO], в графі батько значиться - [PERSON], відповідач по справі, в графі мати - [PERSON]. Із копії характеристики (а.с.7) судом встановлено, що [PERSON] участі у вихованні сина [PERSON], 1998 р.н., не приймає, матеріально не пітримує його, батьківських обов'язків не виконує. Крім того, у характеристиці зазначено, що дитину виховує бабуся - [PERSON]. Копія довідки із Літинської СЗШ І-ІІІ ступенів №2 (а.с.8) підтверджує, що батько учня [PERSON], [PERSON] за період навчання сина у Літинській СЗШ з 2004 по 2014 рік школу не відвідував , у батьківських зборах участі не приймав, вихованням сина не цікавиться. Висновок органу опіки та піклування Літинської РДА (а.с.10) свідчить, що орган опіки та піклування Літинської РДА вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], 1998 р.н. Із копії довідки (а.с.9) встановлено, що у відділі ДВС Літинського РУЮ відсутні будь-які виконавчі документи, щодо стягнення аліментів з [PERSON]. Копія довідки про склад сім'ї (а.с.11) свідчить, що до складу сім'ї [PERSON], яка проживає та зареєстрована за адресою в [ADDRESS], входять:внук - [PERSON], 1998 р.н., підопічна - [PERSON], 2005 р.н. Із копії характеристики (а.с.12) вбачається, що [PERSON], харектизується позитивно, є трудолюбивою, відповідальною та доброю людиною. Крім того, із даного документу вбачається, що [PERSON]фактично виконує батьківські обов'язки по вихованню неповнолітніх - [PERSON] та [PERSON] Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, він не забезпечує його необхідним, матеріально не забезпечує, не турбується моральним розвитком сина, що негативно впливає на його фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності на території України 27.09.1991 року передбачено, що розлучення дитини з батьками допускається у виняткових випадках і то якщо таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. В національному законодавстві і зокрема в ст. 164 СК України, передбачається вичерпний перелік, коли батьки можуть бути позбавлені батьківських прав в судовому порядку. Слідуючи вимогам міжнародного права, національне законодавство розглядає позбавлення батьківських права, як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків. Більше того, усі обставини свідчать про те, що він продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків. Він залишив сина уже давно, має іншу сім'ю, взагалі не цікавиться його життям, не бере участі у вихованні, не забезпечує матеріально. Тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], буде в найкращих інтересах дитини. Відповідно до ППВС України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п. 15 передбачає, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. П. 16. передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років,і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК , ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до практики ЄС "справа Гаазе проти Німеччини" п. 83 рішення зазначено, що втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є леґітимними згідно з пунктом 2 статті 8, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей. У рішенні по справі " Хант проти України " п 54. зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення усправі Olsson v. Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Тому зважаючи на наведене, суд вважає, що позов слід задовільнити.

Outcome: approved