Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

04.06.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути суму страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що 02.04.2013 року, о 09-03 години на вул. Набережна магістраль у м. Запоріжжя сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів - "Рено ", державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON], та "Пежо 7 ", державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON] Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2013 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до полісу № АВ 8354586 від 10.09.2012 року у ПАТ "Страхова компанія "Оранта-Січ", термін дії полісу з 10.09.2012 року по 09.09.2013 року. 03.04.2013 року до позивача із заявою звернувся [PERSON] про відшкодування страхової виплати. Згідно із ремонтною калькуляцією № 1749 від 29.05.2013 року та розрахунком суми виплати страхового відшкодування складеного спеціалістом з врегулювання збитків Моісеєнко Ю.Ф. - вартість матеріального збитку складає 5676,07 гривень. На виконання умов договору страхування та законодавства позивач здійснив виплату [PERSON] у розмірі 5676 грн. 07 коп., що підтверджується страховим актом від 04.06.2013 року та платіжним дорученням № 899 від 12.06.2013 року. У зв'язку з порушенням відповідачем пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме, [PERSON] не повідомив позивача про настання страхового випадку, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу суму страхового відшкодування у розмірі 5676 грн. 07 коп., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про день, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2013 року [PERSON] було визнано винним у тому, що він, 02.04.2013 року о 09-03 год., рухаючись на вул. Набережна магістраль, збоку вул. Українська в напрямку вул. Тюленіна, в районі електроопори № 150, керуючи автомобілем "Рено", державний реєстраційний номер [NUMBER], не витримав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Пежо 307", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 8354586, укладеного між ПАТ "СК "Оранта-Січ"" та [PERSON], страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - "Рено", державний реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, проживаючого за адресою: [ADDRESS]. Строк дії полісу - 1 рік, з 00-00 годин 10.09.2012 року до 09.09.2013 року включно. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю одного потерпілого, - 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну одного потерпілого, - 50 000 грн. Франшиза - 0,00 грн. 03.04.2013 року спеціалістом - автотоварознавцем було проведено огляд пошкодженого автомобіля "Пежо 307", державний реєстраційний номер [NUMBER], про що складено протокол технічного огляду транспортного засобу. 06.06.2013 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про грошове відшкодування в порядку регресу та просив здійснити на його користь виплату страхового відшкодування у розмірі 5676 грн. 07 коп. та перерахувати зазначені кошти [PERSON]. На підставі страхового акту (аварійного сертифікату) № б/н від 04.06.2013 року, розпорядження на виплату № 187 від 04.06.2013 року та платіжного доручення № 899 від 12.06.2013 року, [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5676 грн. 07 коп. Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність, пов'язана з експлуатацією транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може буди підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. зазначеного Закону України. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач порушив вимоги ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не звернувшись у триденний строк до позивача, тому позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved