Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2007 по 01.05.2016 року в сумі 11 809,09 грн. та за період з 01.03.2019 по 29.02.2020 року в сумі 2 968,17 грн., а всього 14 777,26 грн. Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Між Комунальним підприємством Жилкомсервіс як управителем житлових будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відповідачем, як споживачем послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, був укладений публічний договір про надання житлово-комунальних послуг, шляхом його опублікування в офіційному виданні Харківської міської ради спецвипуску газети Слобода від 28.11.2006 року № 95/1 зі змінами, внесеними в 2007 і 2009 роках. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання послуг з утримання багатоквартирних будинків і споруд та прибудинкових територій. 10.05.2019 року Київським районним судом м. Харкова був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2016 року по 01.03.2019 у сумі 7 150, 83 грн. Судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2019 року відповідачем скасовано не було. Однак, разом з тим, відповідач не вчиняє дій щодо повної оплати заборгованості по особовому рахунку, внаслідок чого, на момент звернення до суду з цією позовною заявою утворилась наступна заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: за період з 01.03.2007 року по 01.05.2016 року у сумі 11 809,09 грн.; за період з 01.03.2019 по 29.02.2020 у сумі 2 968, 17 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує, позов просить задовольнити. Відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав. Згідно ч.2\~ст.43 ЦПК України\~відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.02.2020 №201217153, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , із цього слідує, що він є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Згідно Довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, сформованої 13.05.2020 року, місце проживання [PERSON] зареєстровано в квартирі [ADDRESS] . Рішенням Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 р. КП «Жилкомсервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків. 28.11.2006 року (з подальшими змінами в 2007 і 2009 роках) у спецвипуску газети «Слобода» було опубліковано публічний типовий договір про надання житлово-комунальних послуг, яким передбачено предмет договору, права та обов`язки сторін, строк дії договору, оплата спожитих послуг. Відповідач [PERSON] протягом місяця з дня опублікування договору не звертались до КП «Жилкомсервіс» з відмовою укласти вказаний договір та фактично користувались наданими позивачем послугами. Надання послуг здійснюється КП «Жилкомсервіс» згідно з переліком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011, з наступними змінами внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.05.2018 № 318 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Згідно Довідки про нарахування та оплат житлово-комунальних послуг, наданих за адресою: [ADDRESS] , сума заборгованості за отримані ним послуги за період з 01.03.2007 по 01.03.2019 складає - 11 809, 09 грн. та за період з 01.03.2019 по 29.02.2020 - 2 968, 17 грн. 10.05.2019 року Київським районним судом м. Харкова був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2016 року по 30.03.2019 у сумі 7 150, 83 грн. Судовий наказ відповідачем не скасований, дій щодо виконання судового наказу та сплати заборгованості відповідачем не вчинено. Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено законом. Частиною 2 ст. 323 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, з подальшими змінами. Статтею 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону про «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів. Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями 319 та 322 ЦК України, закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, не подав відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог КП "Жилкомсервіс". Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь КП «Жилкомсервіс» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved