Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що від шлюбу з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO]. 26 вересня 2017 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за її заявою видано судовий наказ щодо стягнення з [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER]), уродженця с. Ушкалка, Верхньорогачицького району, Херсонської області, аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER]), щомісячно, починаючи з 03 серпня 2017 року до повноліття дитини. Однак на даний час, матеріальний стан відповідача значно поліпшився, він працює у Відокремленому підрозділі "Криворізькі магістральні електричні мережі", отримає стабільний заробіток та має можливість сплачувати аліменти у розмірі, що значно перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з наведеними обставинами, позивач просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на підставі судового наказу від 26 вересня 2017 року у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, 02 листопада 2018 року її представник [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.36). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується власноручно написаною ним розпискою (а.с.31), однак відзиву на позов не надав та заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд зі згоди представника позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Нікопольського міськрайонного відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені (а.с.27). Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, сторони перебували у шлюбі з 15 грудня 1995 року, який було розірвано на підставі заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року (а.с.19). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір'ю (а.с.18). 26 вересня 2017 року суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за заявою позивача видано судовий наказ щодо стягнення з [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER]), уродженця с. Ушкалка, Верхньорогачицького району, Херсонської області, аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON], [INFO] (РНОКПП [NUMBER]), щомісячно, починаючи з 03 серпня 2017 року до повноліття дитини (а.с.16). Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини ; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів ; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України. З позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] працює у Відокремленому підрозділі "Криворізькі магістральні електричні мережі", отримає стабільний заробіток та має можливість сплачувати аліменти у розмірі, що перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить висновку, що відповідач [PERSON] розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З урахуванням викладених обставин, з огляду на вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідним змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], визначений судовим наказом від 26 вересня 2017 року у справі № 182/4122/17 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved