Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач ПАТ комерційний банк «Приватбанк» звернулося в Дергачівський районний суд з позовом до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутової Тетяни Анатоліївни,третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання безпідставною відмови у видачі дублікату правовстановлюючого документу та зобов'язання до вчинення дії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2012 року за №2-2147/11, задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу квартири, загальною площею 48.00 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], для задоволення вимог за кредитним договором № НАЕ2СК01270150 від 18 вересня 2007 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки ( квартири). Власником квартири є [PERSON]. Для продажу квартири позивачу необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу, який видано приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. 18.09.2007 за № 2354921. Без наявності цього документу позивач не може укласти договору купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.І ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Позивач звернувся до Відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі- продажу, який видано приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. 18.09.2007 за № 2904. Приватний нотаріус Арнаутова Т.А. відмовила у вчиненні цієї нотаріальної дії. Відмову у вчиненні нотаріальної дії, вона аргументує посиланням на те, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій відповідач, як на підставу для такої відмови посилається на положення ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». ПАТ комерційний банк «Приватбанк» вважає незаконним відмову нотаріуса Арнаутової Т.А. у видачі дублікату правовстановлюючого документу та посилається на те, що: По-перше на сьогодні існує акт застосування законодавства, яким є судове рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16.08.2012 за №2-2147/11. Згідно цього рішення банку надані усі права, що необхідні для продажу квартири, яка перебуває в іпотеці. Якщо у банка немає правовстановлюючого документу на це майно з причини його втрати іпотекодавцем, то логічно що в банку виникає право на отримання дублікату такого документу. Ці права випливають із резолютивної частини рішення: «в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАЕ2СК01270150 від 18.09.2007 року, в розмірі 109725,19 [Долар США] - звернути стягнення на квартиру, загальною площею 48.00 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №НАЕ2СК01270150 від 18.09.2007 р.) публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки». По-друге, слід зазначити на існуючу колізію між статтею 53 Закону України "Про нотаріат" і статтею 38 Закон України "Про іпотеку". Стаття 53 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або в відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії. Згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки. Наявність у іпотекодержателя права продажу предмету іпотеки за логікою речей дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу (витяги з реєстру, технічний паспорт, дублікат правовстановлюючого документу тощо). Зазначена колізія має вирішуватися на підставі положень пункту 2 Роздлу VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку": "Законодавчі та інші нормативно- правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону". Закон України "Про іпотеку" від 05.06.2003 р. №898-ІУ набрав чинності 01.01.2004 р. Закон України "Про нотаріат" від 02.09.1993 р. набрав чинності 01.01.1994 р. Враховуючи зазначені правила вирішення існуючої колізії законів, стаття 53 Закону України "Про нотаріат" не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель. По-третє. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України "Про нотаріат" (в редакції Закону N 614-УІ від 01.10.2008). Відповідно до положень ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: - вчинення такої дії суперечить законодавству України; - не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; -дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; -є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; -з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; -правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; - особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; -особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом України "Про нотаріат". Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат" перелік підстав до відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії є вичерпним і встановлюється Законом України "Про нотаріат". Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дії з підстав неоднозначного розуміння рішень суду в цивільних справах не передбачена Законом України "Про нотаріат", отже відмова відповідача у видачі дублікату правовстановлюючого документу з підстави неоднозначного розуміння рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16.08.2012 р. №2-2147/11 у цивільній справі №2-2539/11 - е незаконною, тому і звернулись з позовом до суду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, надав суду заяву в якій підтримує позов у повному обсязі, просить його задовольнити та справу розглядати по суті за його відсутності з постановленням заочного рішення, що суд вважає за можливе. Відповідач приватний нотаріус Арнаутова Т.А. в судове засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про місце і час розгляду справи, про що є повідомлення. Про поважні причини неявки суд не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, з заявами про відкладення справи в суд не звертався, тому суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності третьої особи.. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2012 року за №2-2147/11, задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. За цим судовим рішенням позивачу надано право продажу квартири, загальною площею 48.00 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], для задоволення вимог за кредитним договором № НАЕ2СК01270150 від 18 вересня 2007 року. Позивач є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки ( квартири). Власником квартири є третя особа по справі [PERSON]. Для продажу квартири позивачу необхідний правовстановлюючий документ. Таким документом є договір купівлі-продажу, який видано приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. 18.09.2007 за № 2354921. Без наявності цього документу позивач не може укласти договору купівлі-продажу, так як відповідно до положень ч.І ст. 55 Закону України «Про нотаріат» угоди про відчуження, що підлягають реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу дублікату договору купівлі- продажу, який видано приватним нотаріусом Арнаутовою Т.А. 18.09.2007 за № 2904. Відповідач приватний нотаріус Арнаутова Т.А. відмовила у вчиненні цієї нотаріальної дії. Відмову у вчиненні нотаріальної дії, вона аргументує посиланням на те, що дублікати нотаріально посвідчених документів видаються за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії. Відмовляючи у вчиненні нотаріальних дій відповідач, як на підставу для такої відмови посилається на положення ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат». Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» вважає незаконною відмову нотаріуса Арнаутової Т.А. у видачі дублікату правовстановлюючого документу та просить позов задовольнити. На даний час існує акт застосування законодавства, яким є судове рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16.08.2012 за №2-2147/11. Згідно цього рішення банку надані усі права, що необхідні для продажу квартири, яка перебуває в іпотеці. Якщо у банка немає правовстановлюючого документу на це майно з причини його втрати іпотекодавцем, то логічно що в банку виникає право на отримання дублікату такого документу. Ці права випливають із резолютивної частини рішення: «в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НАЕ2СК01270150 від 18.09.2007 року, в розмірі 109725,19 [Долар США] - звернути стягнення на квартиру, загальною площею 48.00 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №НАЕ2СК01270150 від 18.09.2007 р.) публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки». Слід зазначити на існуючу колізію між статтею 53 Закону України "Про нотаріат" і статтею 38 Закон України "Про іпотеку". Стаття 53 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що дублікат нотаріально посвідченого документу видається лише юридичним і фізичним особам, за дорученням яких або в відношенні яких здійснювалися нотаріальні дії. Згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки. Наявність у іпотекодержателя права продажу предмету іпотеки за логікою речей дозволяє йому отримувати усі документи, які необхідні для такого продажу (витяги з реєстру, технічний паспорт, дублікат правовстановлюючого документу тощо). Зазначена колізія має вирішуватися на підставі положень пункту 2 Роздлу VI "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку": "Законодавчі та інші нормативно- правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону". Закон України "Про іпотеку" від 05.06.2003 р. №898-ІУ набрав чинності 01.01.2004 Закон України "Про нотаріат" від 02.09.1993, набрав чинності 01 січня 1994 року. Враховуючи зазначені правила вирішення існуючої колізії законів, стаття 53 Закону України "Про нотаріат" не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України "Про нотаріат" (в редакції Закону N 614-УІ від 01.10.2008). Відповідно до положень ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: - вчинення такої дії суперечить законодавству України; - не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; -дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; -є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; -з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; -правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; - особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; -особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом України "Про нотаріат". Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат" перелік підстав до відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальної дії є вичерпним і встановлюється Законом України "Про нотаріат". Відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дії з підстав неоднозначного розуміння рішень суду в цивільних справах не передбачена Законом України "Про нотаріат", отже відмова відповідача у видачі дублікату правовстановлюючого документу з підстави неоднозначного розуміння рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16.08.2012 р. №2-2147/11 у цивільній справі №2-2539/11 - е незаконною. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 49,50 «Про нотаріат», п.2 розділу УІ «Прикінцеві положення Закону України «Про іпотеку»

Outcome: approved