Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Борщагівської селищної ради про надання тимчасового дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без дозволу батька, - Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24 квітня 2018 року в справі № 24042018 шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 13 липня 2013 року в Бердичівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 291 - розірвано. Спільна неповнолітня дитина, син [PERSON] , [INFO] проживає постійно з позивачкою, яка піклується про сина, про його здоров`я, його фізичний, духовний та моральний розвиток. У період з 20 жовтня 2021 року по 20 листопада 2021 року позивачка має бажання, тимчасово виїхати за кордон, а саме до Іспанії м. Валенсія, для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, відтак позивачка неодноразово зверталася усно та за допомогою листів від 07 липня 2021 до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд сина [PERSON] до Іспанії. Вказані листи залишені відповідачем без реагування. Оскільки відповідач ухиляється від надання такого дозволу, позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд дозволити тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 04.10.2021 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав. 01.10.2021 року відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справа, яке мотивовано тим, що він дізнався про розгляд справи випадково з відкритих джерел, з матеріалами справи ознайомився 29.09.2021 року. Враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду (як-то листок непрацездатності, наказ про відрядження, надання йому відпустки, тощо); встановлений ч. 1 ст. 275 ЦПК України шестидесятиденний строк розгляду справи в порядку позовного провадження з моменту відкриття провадження у справі (25.08.2021 року), предмет позову (надати дозвіл матері [PERSON] на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] за межі України в країну Іспанію без згоди батька дитини - [PERSON] з 20 жовтня 2021 року до 20 листопада 2021 року), суд залишив без задоволення клопотання про відкладення розгляду справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не відомі, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 7 ст. 6 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 p., ратифікованої Україною 27 лютого 1991 p., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, сторони у справі мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою тазареєстрована в Україні за адресою: [ADDRESS] . Для виїзду дитини за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, однак відповідач ухиляється від надання такого дозволу. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Судом також встановлено, що позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон до Іспанії м. Валенсія, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України для тимчасового перебування та відповідач не надав згоди, суд,

Outcome: approved