Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 16.08.20109 року під час виконання трудових обов"язків з ним стався нещасний випадок - термічний опік гарячим піском нижніх третин обох гомілок, обох ступнів ІІ-ІІІ АБ ст., 3,5% поверхні тулуба. При первинному огляді 23.02.2010 року обласна МСЕК встановила йому 15% втрати стійкої професійної працездатності, що підтверджено і наступними МСЕК . Комісія в результаті розслідування обставин справи встановила факт нещасного випадку, пов"язаного з виконанням трудових обов"язків. Основною причиною нещасного випадку з ним є невиконання своїх посадових обов"язків старшим майстром, майстром та бригадиром, які допустили його до виконання робіт без наряду-допуску. Позивач вважає, що з вини підприємства - відповідача він втратив своє здоров'я та працездатність, профзахворювання та онкологічне захворювання, що сталося наслідком лікування антибіотиками, змушений щоденно переносити фізичні болі та душевні переживання, тому вважає, що саме підприємство - відповідач повинно відшкодувати йому моральну шкоду, наявність якої полягає в наступному: йому проведено 4 операції, його непокоїть стійкий біль та обмеження рухів у ногах, відмовляють ноги, має порушення ходи. В результаті, почуває себе неповноцінною людиною, змушений додатково витрачати зусилля на організацію свого життя. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду 243 600 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив задовольнити їх судом. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 9 тис. грн. та просить в задоволенні іншої частини позову відмовити, так як позивачем не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань в сумі 243 600 грн.. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При обговоренні питання про завдання позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Згідно трудової книжки позивача [PERSON] встановлено, що в період з 02.12.1975 по 15.02.2010 рік він працював на КМК „Криворіжсталь", підприємство перейменовувалося в ВАТ „МітталСтіл Кривий Ріг", потім в ВАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг" 16.08.20109 року під час виконання трудових обов"язків з ним стався нещасний випадок - термічний опік гарячим піском нижніх третин обох гомілок, обох ступнів ІІ-ІІІ АБ ст., 3,5% поверхні тулуба. При первинному огляді 23.02.2010 року обласна МСЕК встановила йому 15% втрати стійкої професійної працездатності. Дані обставини підтверджені і наступними МСЕК. Комісія в результаті розслідування обставин справи встановила факт нещасного випадку, пов"язаного з виконанням трудових обов"язків. Основною причиною нещасного випадку з ним є невиконання своїх посадових обов"язків старшим майстром, майстром та бригадиром, які допустили його до виконання робіт без наряду-допуску. Суд не може погодитися із поясненнями представника позивача про те, що у зв"язку із нещасним випадком на виробництві у позивача було виявлене і онкозахворювання. В судовому засіданні встановлено, що нещасний випадок з позивачем мав місце 16.08.2009 року, тоді як згідно виписки із історії хвороби Дніпропетровської ОКЛ ім. Мечнікова, наданої позивачем, позивач знаходився на лікуванні з 22.10.2012 р. по 05.11.2012 р., в 2008 році при УЗД було виявлене новоутворення правої нирки, в серпні 2012 року при СКТ виявлене пухлина правої нирки. Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача [PERSON] була заподіяна шкода, він втратив 15% працездатності, винним в нещасному випадку є підприємство - відповідач. Перебуваючи тривалий час на лікуванні, позивач втрачає домашній затишок і звичні нормальні життєві зв'язки, постійно хворіє, відчуває постійний біль .Внаслідок цього позивач відчуває фізичну біль і страждання, дискомфорт в його житті, обмежено працездатний. Все це призвело до вимушених змін і порушень в життєвих, особистих, побутових і виробничих відносинах. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним стягнути з ПАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь позивача моральну шкоду в розмірі 9 000 грн.. В задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Стягнути з ПАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь держави суджовий збір 243,60 грн.

Outcome: partial