Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому проситять стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" кошти в сумі 30 452,70 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 06.05.2019 по вул. Соборна в м. Рівне о 15:00 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - автобуса (маршрутне таксі) I-VAN А07А, д.н.з. [NUMBER] , належного [PERSON] , під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки BІДІ VDС 3/М3 FT (спеціалізований вантажний фургон оперативний), д.н.з. [NUMBER] , належного Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України", під керуванням інкасатора - водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2019 у справі №569/9082/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника автобуса (маршрутне таксі) I-VAN А07А, д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПАТ "СГ "ТАС", страховою компанією платіжним дорученням за №28869 від 31 травня 2019 року фізичній особі-підприємцю [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] ), який здійснював ремонт належного AT "Ощадбанк" автомобіля марки BІДІ VDС 3/М3 FT (спеціалізований вантажний фургон оперативний), д.н.з. [NUMBER] , перераховано страхове відшкодування в сумі 63 377,30 грн. (з вирахуванням франшизи, яка згідно умов договору страхування становить 950,00 грн.).. Відповідно до Звіту №002/2020 про оцінку автомобіля BІДІ VDС 3/М3 FT д.н.з. [NUMBER] , складеного 27.01.2020 фізичною особою-підприємцем [PERSON] на замовлення AT "Ощадбанк", матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля BІДІ VDС 3/М3 FT д.н.з. [NUMBER] , при ДТП (з ПДВ) складає 122 313,54 грн.. Водночас, згідно рахунку №307 від 14 травня 2019 року, виданого ФОП [PERSON] та акту наданих послуг №307 від 12 червня 2019 року, вартість ремонту транспортного засобу марки BІДІ VDС 3/М3 FT д.н.з. [NUMBER] , становить 94 780,00 грн.. Вказують, що AT "Ощадбанк" перераховано ФОП [PERSON] кошти в сумі 31 402,70 грн. за ремонт пошкодженого транспортного засобу марки BІДІ VDС 3/М3 FT д.н.з. [NUMBER] . 18 червня 2019 року на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування матеріального збитку, спричиненого пошкодженням службового автомобіля в сумі 31 402,70 грн., яку останнім отримано 19 червня 2019 року, проте відповідачем сплачено на рахунок AT "Ощадбанк" лише франшизу по полісу № AO/5021692 AT "СГ "ТАС" в сумі 950,00 грн.. Отже, сума невідшкодованої відповідачем матеріальної шкоди, завданої AT "Ощадбанк", з урахуванням сплати AT "СГ "ТАС" страхового відшкодування та розміру франшизи, сплаченої відповідачем, становить 30 452,70 грн.. 05 жовтня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№46879/20), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 09 листопада 2020 року позивачем подано відповідь на відзив (вх.№53271/20), в якому просили стягнути з відповідача зазначену у позовній заяві суму коштів та судові витрати по справі. Ухвалою суду від 06 травня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03 червня 2020 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді, заперечень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши виступи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 06 травня 2019 року 15 год. 00 хв., в м. Рівне на вул. Соборна, 274, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом I-VAN А07А д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну та не дотримався дистанції, та допустив зіткнення з транспортним засобом BIДI VDC 3/М3 FT д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку під керуванням водія [PERSON] .. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дана ДТП сталася з вини [PERSON] , що підтверджується постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2019 року у справі №569/9082/19, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов"язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент вчинення ДТП, транспортний засіб I-VAN А07А, д.н.з. [NUMBER] був застрахований у ПАТ "СК "ТАС", що стверджується Полісом №АО/5021692 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії з 07.04.2019 до 06.10.2019 включно. Загальна сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров"ю - 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., розмір франшизи - 950 грн.. Автомобіль марки BІДІ VDС 3/М3 FT, спеціалізований вантажний фургон оперативний, д.н.з. [NUMBER] належить ПАТ "Державний ощадний банк України", що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Згідно Звіту №002/2020 про оцінку автомобіля BІДІ VDС 3/М3 FT, д.н.з. [NUMBER] складеного 27 січня 2020 року оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки BІДІ VDС 3/М3 FT, д.н.з. [NUMBER] з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 122 313,54 грн.. Згідно рахунку №307 від 14 травня 2019 року, виданого ФОП [PERSON] та акту наданих послуг №307 від 12 червня 2019 року, вартість ремонту транспортного засобу марки BІДІ VDС 3/М3 FT, д.н.з. [NUMBER] , становить 94 780,00 грн.. 31 травня 2019 року відповідно до платіжного доручення №28869, АТ "СГ ТАС" перерахувало ФОП [PERSON] страхове відшкодування згідно Полісу АО/5021692 від 06.04.2019, за ремонт автомобіля BІДІ VDС 3/М3 FT, д.н.з. [NUMBER] в розмірі 63377,30 грн.. Окрім того, 05 червня 2019 року відповідно до меморіального ордеру №2818463718, AT "Ощадбанк" перераховано ФОП [PERSON] кошти в сумі 31 402,70 грн. за ремонт пошкодженого транспортного засобу марки BІДІ VDС 3/М3 FT, д.н.з. [NUMBER] . 18 червня 2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля BІДІ VDС 3/М3 FT, д.н.з. [NUMBER] в сумі 31 402,70 грн.. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] оплатив АТ "Ощадбанк" франшизу по полісу №АО/5021692 по страховій події від 06.05.2019, що стверджується прибутково-видатковим оредером №3670345118 від 14 липня 2019 року. Отже, судом встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 63377,30 грн. Предметом спору є недостатність, на думку позивача, суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов"язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров"ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов"язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов"язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров"я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов"язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов"язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов"язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 також вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Оскільки вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження№ 61-1156св 18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження №61-14827св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження №61-12032св19) та від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з [PERSON] на користь позивача суму в розмірі 30452,70 гривень що являється різницею між фактичним розміром шкоди і отриманою позивачем страховою виплатою. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача у розмірі 2102 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved