Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій, з урахуванням збільшення та зменшення розміру позовних вимог, просить: стягнути на користь [PERSON] з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" страхове відшкодування в сумі 18675,60 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 5422,55 грн., суму витрат від інфляції в розмірі 6812,19 грн., проценти за користування коштами в розмірі 290,96 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 11900,00 грн. та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] 4633,17 грн. - різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2014 року близько 16 год. 30 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем [NUMBER], в м. Києві по вул. М. Цвєтаєвої не врахував дорожню обстановку, дорожні умови на перехресті рівнозначних доріг, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем «Джилі», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/15343/14-п від 09.10.2014 року була встановлена вина [PERSON] у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу автомобіля «Джилі», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON]. У судове засідання сторони, повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явились. Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна стахова компанія" у судове засідання не з'явився, надавши суду письмові пояснення, в яких заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою має сплачувати винна особа у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON], а витрати на правову допомогу вважає завищеними. [PERSON] у судове засідання не з'явився. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 19 серпня 2014 року близько 16 год. 30 хв. [PERSON] керуючи транспортним засобом автомобілем [NUMBER], в м. Києві по вул. М. Цвєтаєвої не врахував дорожню обстановку, дорожні умови на перехресті рівнозначних доріг, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем «Джилі», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON], що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/15343/14-п від 09.10.2014 року була встановлена вина [PERSON] у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу автомобіля «Джилі», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON]. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Цивільна відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1041007 від 11.05.2014 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом п. 3) ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Як передбачає ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно доЗвіту автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу автомобіля "Джилі", номерний знак [NUMBER] від 11 вересня 2014 року, наданого Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна стахова компанія", сума матеріальних збитків становить 18675,60 грн. (а.с. 89-111). 24.08.2014 року [PERSON] звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сістем-Україна» для замовлення робіт по проведенню відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, де було складено Рахунок-фактуру № J9200005605 на виконання робіт з відновлювального ремонту на суму 23309,17 грн. (а.с. 11-12). 12.09.2014 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сістем-Україна» підписано Акт виконаних робіт № J9200004238 на загальну суму 23309,17 грн. та сплачено за виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Сістем-Україна» роботи, що підтверджується фіскальним чеком (а.с. 14). 30 жовтня 2014 року [PERSON], власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся з заявою про отримання страхового відшкодування до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна стахова компанія" та надав документи, що підтверджують його витрати на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (а.с. 15). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Оскільки, Позивач надав Відповідачу підтвердження факту оплати проведеного ремонту, то відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту не повинно зменшуватись на суму податку на додану вартість. Відповідно статті 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Так, згідно п. 36.5. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи, що заява про страхове відшкодування подана позивачем 30 жовтня 2014 року, то граничним строком для виплати страхового відшкодування в розмірі 23309,17 грн. є 28 січня 2015 року - 90-й день з дня отримання Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна стахова компанія" заяви про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунків Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна стахова компанія" позивачу має бути сплачена пеня за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 2208,30 грн., збитки від інфляції у розмірі 3886,20 грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 136,02 грн., що підтверджується розрахунками (а.с. 5-7). У своїх запереченнях представник Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна стахова компанія" зазначив, що положення Закону України «Про обов'язкове страхування» передбачає відшкодування страховиком лише оціненої шкоди, тобто вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, визначеної за результатами проведеної суб'єктом оціночної діяльності оцінки, а не рахунку СТО. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу автомобіля "Джилі", номерний знак [NUMBER] від 11 вересня 2014 року, наданого Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна стахова компанія", сума матеріальних збитків становить 18675,60 грн. (а.с. 89-111). Згідно статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що [PERSON] оплатив ремонт пошкодженого автомобіля в розмірі 23309,17 грн., а у Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна стахова компанія" відповідальність виникла лише в межах 18675,60 грн., то різницю між зазначеними сумами вище має сплачувати винна особа у дорожньо-транспортній пригоді [PERSON] в розмірі 4633,57 грн. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Відповідно до положень п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Порядок виплати страхового відшкодування регулюються ст. ст. 22, 29, 30, 37 цього Закону. Згідно положень п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб. Відповідно до положень ст. ст. 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених ЦК України. Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Оскільки, судом було встановлено, що дії [PERSON] були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, є вина зазначеної особи, та заподіяна шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір втрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування у справі. Судом встановлено, що вартість правових послуг складає 11900,00 грн., що підтверджується Договором про надання правових послуг від 20 березня 2015 року, Актом прийому-передачі наданих послуг від 09 квітня 2015 року, Актом прийому-передачі наданих послуг від 11 серпня 2015 року та товарними чеками № 4 від 09 квітня 2015 року та № 17 від 11 серпня 2015 року (а.с. 16-18, 53-54). Оскільки на підтвердження витрат за юридичні послуги, пов'язаних з оплатою надання правової допомоги, позивачем наданий Договір про надання правових послуг від 20 березня 2015 року, документи, що свідчать про їх оплату, оформлені у встановленому законом порядку, грошові кошти фактично сплачені позивачем, витрати на правову допомогу підтверджені документально, доведена їх співмірність з ціною позову, понесені та документально підтверджені судові витрати присуджуються з відповідача.

Outcome: approved