Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про надання дозволу для виїзду за межі України, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 27 січня 2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. В даний час вона має намір виїхати разом з донькою за межі України до Російської Федерації для відпочинку та оздоровлення. Батько дитини принципово не захотів давати згоду на виїзд дитини за кордон. З метою усунення перешкод у виїзді дитини за межі України вона змушена звернутися до суду. В зв'язку з викладеним просить суд дати дозвіл на виїзд за межі України [PERSON] без супроводження батька - [PERSON]. В судовому представник позивача наполягала на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, телеграмою надав заяву, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти її задоволення. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши представника позивача та представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Згідно із вимогами ст.141 Сімейного Кодексу України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків - батька і матері - у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Зокрема стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов`язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В силу із ст.ст.7, 150, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 23 травня 2008 року по 27 січня 2011 року. Від цього у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою Бериславської районної державної адміністрації №09/01-24-927/14 від 09.07.2014 року. Згідно довідки Бериславського дошкільного навчального закладу №01-17-43 від 02.07.2014 року [PERSON], [INFO] відвідує даний заклад з 2012 року, нею опікується лише мати [PERSON] та бабуся [PERSON]. При викладених обставинах суд знаходить переконливими доводи позивача про відсутність будь-яких об'єктивних перешкод до скоєння неповнолітньою дитиною [PERSON] виїзду за межі держави України, в інтересах її фізичного розвитку та оздоровлення, а відмова відповідача від дачі згоди на виїзд за межі України розцінює як зловживання батьківськими правами і порушення прав дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості. Враховуючи, викладені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved