Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом у березні 2015 року та в обґрунтування заявлених вимог послався на наступне. 29.11.2007 року між Акціонерним товариством «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № М-232/07-К, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач отримав кредит на загальну суму 60 000, 00 грн. (шістдесят тисяч гривень) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % річних, з зобов'язанням повернути ці грошові кошти у строк до 29.11.2012 р. В якості забезпечення належного виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору, між позивачем та відповідачем 29.11.2007 р. укладений іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4459, відповідно до умов якого в іпотеку надається наступне нерухоме майно: - земельна ділянка загальною площею 0,060 га, кадастровий номер 5122783900:01:002:0163, яка розташована на ділянці № 124 по вул. Полуничній, СТ «Синтетика», СМ «Новодофінівський», Новодофінівська сільська рада, Комінтернівський район Одеської області (далі за текстом - Предмет іпотеки), яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 658479, виданого Комінтернівською районною адміністрацією Одеської області і зареєстрованого Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів Одеської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 27 вересня 2007 року за № 010752400640. Відповідно до п. 5 Іпотечного договору узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки майна становить 123 252,00 гривень (сто двадцять три тисячі двісті п'ятдесят дві гривні). Оскільки позичальник порушив свої зобов'язання по кредитному договору, [PERSON] звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2011 р. по справі № 1519/2-5759/2011 стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» (Рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» (протокол від 02.09.2009р. № 4) з метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] та Кредит») заборгованість за кредитним договором в сумі 227 957,37 грн. (двісті двадцять сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім гривень тридцять сім копійок). Зазначене рішення суду набрало законної сили. Проте, рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, заборгованість за кредитним договором не погашена. В звязку з тим, що рішення про стягнення заборгованості було ухвалене у 2011 році, розмір заборгованості відповідача збільшився та змінився, і станом на 23.10.2014 року становить 472 972,17 грн. (чотириста сімдесят дві тисячі дев'ятсот сімдесят дві гривні сімнадцять копійок). З метою захисту своїх порушених прав ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» змушене звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» права продавати від свого імені будь-якій особі - покупцеві предмету іпотеки, кошти отримані від реалізації предмету іпотеки направити на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафними санкціями. До того ж, позивачем зазначено, що станом на 15.01.2015 р. експертна грошова оцінка Предмету іпотеки становить 42 600,00 грн. (сорок дві тисячі шістсот гривень). Таким чином, позивач, вважає за необхідне встановити початкову вартість продажу предмету іпотеки у розмірі 42 600,00 грн. (сорок дві тисячі шістсот гривень). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставо держатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно п. 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж обтяжувачем предмету застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмету іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні зазначаються, зокрема: початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника. Відповідно до ст. 317 ЦК України, змістом права власності є право володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В судовому засіданні встановлено, що 29.11.2007 року між Акціонерним товариством «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № М-232/07-К, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач отримав кредит на загальну суму 60 000, 00 грн. (шістдесят тисяч гривень) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17 % річних, з зобов'язанням повернути ці грошові кошти у строк до 29.11.2012 р. В якості забезпечення належного виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору, між позивачем та відповідачем 29.11.2007 р. був укладений іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4459, відповідно до умов якого в іпотеку надається наступне нерухоме майно: - земельна ділянка загальною площею 0,060 га, кадастровий номер 5122783900:01:002:0163, яка розташована на ділянці № 124 по вул. Полуничній, СТ «Синтетика», СМ «Новодофінівський», Новодофінівська сільська рада, Комінтернівський район Одеської області (далі за текстом - Предмет іпотеки), яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 658479, виданого Комінтернівською районною адміністрацією Одеської області і зареєстрованого Комінтернівським районним відділом земельних ресурсів Одеської області в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 27 вересня 2007 року за № 010752400640. Відповідно до п. 5 іпотечного договору узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки майна становить 123 252,00 гривень (сто двадцять три тисячі двісті п'ятдесят дві гривні). Позичальник порушив свої зобов'язання по кредитному договору і [PERSON] звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Судовим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.11.2011 р. по справі № 1519/2-5759/2011 стягнуто в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «[PERSON] та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» (Рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» (протокол від 02.09.2009р. № 4) з метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] та Кредит») заборгованість за кредитним договором в сумі 227 957,37 грн. (двісті двадцять сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім гривень тридцять сім копійок). Зазначене судове рішення набрало законної сили. Проте, рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, заборгованість за кредитним договором не погашена. В звязку з тим, що рішення про стягнення заборгованості було ухвалене у 2011 році, розмір заборгованості відповідача збільшився та змінився і станом на 23.10.2014 року становить 472 972,17 грн. (чотириста сімдесят дві тисячі дев'ятсот сімдесят дві гривні сімнадцять копійок), а саме: 54 315,92 грн. (п'ятдесят чотири тисячі триста п'ятнадцять гривень дев'яносто дві копійки) сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 51 390,21 грн. (п'ятдесят одна тисяча триста дев'яносто гривень двадцять одна копійка) сума простроченої заборгованості по відсоткам; 367 266,04 грн. (триста шістдесят сім тисяч двісті шістдесят шість гривень чотири копійки) пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам. З метою захисту своїх порушених прав ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» змушений звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки з зазначенням необхідності встановити початкову вартість продажу предмету іпотеки у розмірі 42 600,00 грн. (сорок дві тисячі шістсот гривень), відповідно до експертної грошової оцінки Предмету іпотеки станом на 15.01.2015 року. Відповідно до Рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» (протокол від 02.09.2009р. № 4) з метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» найменування Банку змінено на Публічне акціонерне товариство «Банк «[PERSON] та Кредит». Частиною 1 ст. 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до. Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В силу ч. 3 ст. 3 Закону України Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право Іпотекодавця на предмет іпотеки, що підтверджується договором купівлі-продажу, підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону, та виникає з моменту такої реєстрації. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Стаття 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» визначає, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві. Таким чином, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачем зобовязань по кредитному договору, суд прийшов висновку, що предявлені позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання банку права на укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем на умовах та в порядку визначеному ст. 38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, яка дорівнює вартості предмета іпотеки ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в іпотечному договорі, підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317, 386, 321, 391, 525, 526, 530, 589, 590, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: approved