Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» звернулось в Дарницький районний суд м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 2 407,90 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] . Отже, як власник та споживач житлово-комунальних послуги, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] до 30.09.2016 року перебував на обслуговуванні ТОВ «Перший український експертний центр», яке в свою чергу 30.09.2016 року передало вказаний будинок на баланс ОСББ "ВЛАГОДА". Між позивачем та відповідачем було укладено договір №7-В/184 від 25.02.2015 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач належним чином не сплачував за надані житлово комунальні послуги, у зв"язку з чим за період з травня 2015 року по жовтень 2016 року включно у нього виникла заборгованість у сумі 1 791,74 грн. На даний час заборгованість не оплачена та завдає збитків Товариству, у зв`язку із чим відповідачу нараховуються інфляційні нарахування у сумі 491,15 грн. та 3% річних у сумі 125,01 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К. від 11.10.2018 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 06.05.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, вважаючи його надуманим та таким, що не відповідає дійсним обставинам. Зазначив про те, що договір на утримання будинку та прибудинкової території був ним достоково розірваний, наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, оскільки послуги позивачем належним чином не надавалися, тому здійснивши власний перерахунок вважає, що розмір заборгованості становив 352,20 грн. 13.06.2019 року справу передано для розгляду судді Заставенко М.О., яка ухвалою від 24.06.2019 року прийняла справу до свого провадження та призначила справу до розгляду на 15.10.2019 року. 14.06.2019 року представник позивача подав до суду заперечення на відзив відповідача. В судове засідання представник позивача не прибув, про час та місце розляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі по наявним в справі доказам. У зв"язку з відсутністю учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на праві приватної власності. Відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» (протокол №28 від 04.07.2014) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр», в свою чергу ТОВ «Перший український експертний центр» прийняло даний житловий будинок на подальшу експлуатацію та обслуговування, що підтверджується актом приймання-передачі від 10.12.2014 (а.с. 12-16). Між позивачем та відповідачем було укладено договір №7-В/184 від 25.02.2015 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та договір № 7-В /184 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (а.с. 22, 23-24). Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , було передано з обслуговування ТОВ «Перший український експертний центр» на баланс управління ОСББ «ВЛАГОДА», що підтверджується актом приймання-передачі від 30.09.2016 (а.с. 17-21). Згідно з розрахунком позивача, відповідач, не сплачував за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, що станом на 27.07.2018 року становить 1 791,74 грн. (а. с. 9-10). Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В підтвердження того, що позивачем дійсно надавались житлово-комунальні послуги є копії наступних документів: Актів здачі-приймання робіт (надання послуг); договору №107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012; договору №2/1848-К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів від 01.10.2012; договору №03-6907 від 01.02.2014; договору № 21/13 про технічне обслуговування обладнання системи від 01.08.2013; договору №03-6907 від 01.02.2014. Твердження відповідача про те, що послуги позивачем надавалися неналежної якості, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження вказаних обставин, а надана до суду копія однієї заяви від 28.07.2016 року та акт-претензія від 28.07.2016 року, не можуть свідчити про належне виконання позивачем взятих на себе обов"язків за період з травня 2015 року по жовтень 2016 року. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. З матеріалів справи вбачається, що станом на серпень 2018 року заборгованість відповідача перед позивачем складала 1 791,74 грн. Однак відповідачем 06.05.2019 року здійснено оплату 352,20 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.1344678554.1 від 06.05.2019 року (а. с. 145). Таким чином заборгованість [PERSON] перед ТОВ "Перший український експертний центр" на момент розгляду справи становить 1 439,54 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги у розмірі 1 439,54 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив прострочення виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 01.08.2015 по 30.06.2018 індекс інфляції та 3% річних , в порядку ст. 625 ЦК України, які за розрахунком позивача складають 491,15 грн. та 125,01 грн. відповдіно. Приймаючи до уваги межі заявлених вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляції та 3% річних за вказаний період. З урахуванням наведеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 1762,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial