Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Позов мотивує тим, що 19.10.2014 року, близько 14-00 год. відповідачка [PERSON], знаходячись в квартирі, що по вул. Черняхівського, 1/12 в м.Виноградів, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяла сварку з позивачкою [PERSON], де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, нанесла позивачці удар кулаком правої руки в область грудей та хватала її руками за плечі, спричинивши [PERSON] тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №487 від 28.11.2014 року у вигляді синця шкірних покровів правого плеча в середній третині по внутрішній поверхні та забою грудної клітки зліва, які кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоровя. Ці обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду від 30.10.2015 року та залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21.01.2016 року. Позивачку визнано потерпілою особою по кримінальній справі, а відтак, згідно вимог ст.328 КПК України [PERSON] вправі звернутися до [PERSON] із цивільним позовом про стягнення моральної шкоди завданої злочином в порядку цивільного судочинства. Неправомірними діями відповідача нанесені тілесні ушкодження і позивачка перенесла фізичний біль, моральні та духовні страждання, а також емоційний дискомфорт що проявилося у зв»язку із самим фактом побиття, а також необхідністю з»являтися на виклики до слідчого та суду. Також моральна шкода виражається в душевних стражданнях пережитих у зв»язку із самим фактом побиття та втратою почуття захищеності, хвилюваннях у зв»язку з необхідністю перелаштовувати налагоджений ритм життя. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на даний час вона зі своїми малолітніми дітьми змушена проживати у своєї рідної сестри, у зв»язку з неналежним виконанням рішення Апеляційного суду Закарпатської області яким [PERSON] та [PERSON] зобов»язано не чинити перешкод у користуванні квартирою. Всупереч вказаному рішенню [PERSON], як власник квартири по вул..Черняховського 1/12 в м.Виноградів, вселила у вказану квартиру [PERSON] після чого піж позивачкою та [PERSON], відповідачкою по справі, почалися неодноразові сварки в ході яких відповідачка постійно ображала позивачку [PERSON] та її дітей, а пізніше нанесла їй тілесні ушкодження чим вчинила злочин передбачений ч.1 ст.125 КК України. Ці обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду від 30.10.2015 року та залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21.01.2016 року У звязку з цим позивачка просить стягнути з відповідачки моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень. Позивачка та її представник [PERSON], в судове засідання не з»явилися. Представником позивача до суду подано заяву в якій просить розгляд справи провести без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідачка будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином в порядку ст.74 ЦПК України, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від неї не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач та її представник не заперечують проти такого вирішення справи. Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв"язку, суд приходить до наступного. [PERSON] з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 19.10.2014 року, близько 14-00 год. відповідачка [PERSON], знаходячись в квартирі, що по вул. Черняхівського, 1/12 в м.Виноградів, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяла сварку з позивачкою [PERSON], де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, нанесла позивачці удар кулаком правої руки в область грудей та хватала її руками за плечі, спричинивши [PERSON] тілесні ушкодження, згідно висновку експерта №487 від 28.11.2014 року у вигляді синця шкірних покровів правого плеча в середній третині по внутрішній поверхні та забою грудної клітки зліва, які кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасний термін розладу здоровя. Ці обставини встановлені вироком Виноградівського районного суду від 30.10.2015 року та залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21.01.2016 року яким [PERSON], визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Позивачку визнано потерпілою особою по кримінальній справі, а відтак, згідно вимог ст.328 КПК України [PERSON] вправі звернутися до [PERSON] із цивільним позовом про стягнення моральної шкоди завданої злочином в порядку цивільного судочинства. [PERSON] п.3 ч.2 ст.11 ЦК України завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків. [PERSON] ст.23 ЦКУ, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. [PERSON] ст.1167, ЦКУ, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. [PERSON] Мініюсту України від 13.05.2004, № 35-13/797 "Методичні рекомендації "Відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. [PERSON] приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди суд виходить з наступного. За загальним правилом розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, та стягнути з відповідачки на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 10.000,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: partial