Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості із [PERSON], посилаючись на те, що 18.11.2011 року відповідно до укладеного договору « б/н від 18.11.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 грн. У вигляді встановленого кредиту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач своїх зобов'язань за договором кредиту не виконав і станом на 31.10.2017 допустив\~\~заборгованість в розмірі 45\~559 грн. 25 коп., яка складається з заборгованості за кредит, процентами за користування кредитом, а також нарахованими у зв'язку з цим штрафами (а.с.4-6).Ухвалою судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області 02.01.2018 року відкрито провадження в даній справі. Визначено її розгляд провести за правилами загального позовного провадження. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути у його. Відповідач [PERSON] на вказану судом дату до суду не зявився, хоча належно був повідомлений про розгляд справи відносно нього. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Так, в судовому засіданні відповідно до матеріалів справи встановлено, що 18.11.2011 року відповідач [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ "Приватбанк", підписавши Анкету-Заяву від 18.11.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно чого позивачем йому оформлено кредитну картку "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" (з 01.01.2013 року всі картки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" переведені на тарифний план "Універсальна, 55 днів пільгового періоду") (а.с.8), відповідно до Тарифів обслуговування якої відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. З представленого позивачем розрахунку (а.с.4-6) вбачається, що відповідачем [PERSON]\~\~в порушення особистих зобов'язань не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором від 18.11.2011 року, оскільки за ним станом на 31.10.2017 року рахується заборгованість в межах заявлених позовних вимог на суму 45\~559 грн. 25 коп., що складається з боргу за кредитом у розмірі 2172 грн. 23 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 37641 грн. 34 коп, заборгованість за пенею та комісією 3100 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 2145 грн. 68 коп. (процентна складова). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) позичальник зобов'язується оплатити винагороду банку. Відповідно до вимог п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Згідно положень ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глачви 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст..1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст..625 ЦК України; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст..1048 ЦК України; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст..1048 ЦК України Згідно ст..610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, так як ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання. Відтак суд приходить до висновку, що заявлена заборгованість за кредитом, заборгованість по процентам за користування кредитом та штрафи на загальну суму 45\~559 грн. 25 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.\~\~ Також слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 1600 грн. (а.с.39). Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved