Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

ПАТ „Банк Форум" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Запорізького міського управління юстиції, Приватного Підприємства „Нива - В.Ш." в особі філії 08 Приватного підприємства „Нива - В.Ш." про визнання недійсними повторних прилюдних торгів, проведених 10 квітня 2014 року Приватним Підприємством „Нива - В.Ш.", з продажу квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що продаж майна, яке належить [PERSON], а саме квартири [ADDRESS] здійснено в порушення вимог законодавства, що є підставою для визнання торгів недійсними на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України. Зокрема, позивач вважає, що Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Запорізького міського управління юстиції повинен був передати нерухоме майно на реалізацію як предмет іпотеки, і реалізація повинна проводитись шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження" з дотриманням вимог Закону України „Про іпотеку", оскільки здійснення продажу предмету іпотеки у відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна порушує права банку як іпотекодержателя. У судовому засіданні представник позивача - ПАТ „Банк Форум" позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Приватного Підприємства „Нива - В.Ш." в особі філії 08 Приватного підприємства „Нива - В.Ш." у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні. Представник відповідача - Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Запорізького міського управління юстиції у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у його задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Орджонікідлзевському ВДВС ЗМУЮ перебуває зведене виконавче провадження з виконання: виконавчого листа Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2012 року за № 2-481 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ „Банк Форум" в особі Запорізької філії заборгованості та судових витрат у розмірі 1 465 589,95 грн.; наказу господарського суду Запорізької області від 20 лютого 2012 року за № 5009/216/12 про стягнення з ПП [PERSON] на користь Концерну „Міські теплові мережі" в особі філії Концерну „Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району заборгованості та судових витрат у розмірі 15029,65 грн. (а.с. 58, 65, 66). У межах виконання зазначених рішень судів, 27 січня 2014 року з торгівельною організацією Філія 08 ПП „Нива -В.Ш." було укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 67-68). Відповідно до преамбули Закону України „Про виконавче провадження", цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у самостійному порядку. Статтею 1 названого Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до норм ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України „Про виконавче провадження". Частиною 8 ст. 54 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України „Про іпотеку". Статтею 33 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з частиною 1 статті 41 Закону України „Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України „Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Особливості реалізації предмета іпотеки за рішенням суду встановлює стаття 39 Закону України „Про іпотеку". Таким чином, враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства, якщо безпосередньо у резолютивній частині виконавчого документа не встановлений порядок задоволення вимог стягувача за рахунок реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки, державним виконавцем повинен бути дотриманий загальний порядок виконання рішень судів, встановлений Законом України „Про виконавче провадження". У виконавчому документі пред'явленому стягувачем не зазначено про звернення стягнення на конкретно визначене майно. Відповідно до чого при реалізації вищезазначеного майна на реалізацію слід керуватись Законом України „Про виконавче провадження", а саме ст. 62 - нереалізоване майно на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінченням двохмісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більше як на 30 відсотків. У разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умов, державний виконавець повідомляє про це стягувачеві і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду Отже, правовідносини по реалізації арештованого майна регулюються Законом України „Про виконавче провадження", Інструкцією про порядок проведення виконавчих дій та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції від 15 грудня 1999 року № 74/5). Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням. Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними або такими, що не відбулися. Торгівельною організацією Філія 08 ПП „Нива -В.Ш." у свою чергу були вжиті заходи щодо реалізації арештованого майна боржника у відповідності до умов укладеного договору та на підставі Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. Представник позивача у судовому засіданні не заперечував факт отримання стягувачем (ПАТ „Банк Форум") повідомлень про реалізацію нерухомо майна (а.с. 16, 18, 22). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що перші та повторні прилюдні торги були проведені уповноваженою торговельною організацією - Філією 08 ПП „Нива-В.Ш." - у встановлені законодавством строки проведення прилюдних торгів, а стягувач (ПАТ „Банк Форум") був належним чином повідомлений про дату їх проведення. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed