Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП)э. В обґрунтування вимог зазначав наступне. 27 серпня 2017 року на 227 км + 300 м автомобільної дороги "Київ-Одеса", поблизу с. Фурманка Уманського району Черкаської області, відбулася ДТП за участю автомобіля марки "ВАЗ 210990-20", р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , під час якої цей автомобіль здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих травм помер на місці пригоди. Відповідальність водія [PERSON] була застрахована у публічному акціонерному товаристві "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі - ПАТ "НАСК "Оранта"). Згідно з положення п. 27.2, п. 27.3, п. 27.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон") страховик повинен був при настанні вказаного страхового випадку відшкодувати заподіяну шкоду, зокрема майнову шкоду, заподіяну смертю потерпілого - не менше 36 мінімальних заробітних плат, моральну шкоду чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим) - в розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі на день настання події. 11 жовтня 2017 року на адресу відповідача було направлено заяву про відшкодування шкоди, завданої цим ДТП: батькам померлого - [PERSON] і [PERSON] та позивачу, як сину [PERSON] , зокрема: 38400 грн відшкодування моральної шкоди, 115200 грн - відшкодування утриманцям, 36101 грн 38 коп - витрати на поховання. В той же час, страхова компанія листом від 26 жовтня 2017 року повідомила, що виплата неможлива через відсутність рішення у кримінальній справі за вказаним ДТП. За цей час батьки потерпілого померли, тому, посилаючись на положення ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, п. 36.2 ст. 36 Закону, та вказуючи, що страховик не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний був виплатити страхові кошти, просив стягнути із ПАТ "НАСК "Оранта" на його користь 74501 грн 38 коп страхове відшкодування, яке складається із відшкодування моральної шкоди в сумі 38400 грн та витрат на поховання в сумі 36101 грн 38 коп, а також пені за невчасну виплату страхової виплати - 41866 грн 51 коп, три відсотка річних - 4633 грн 61 коп, інфляційні втрати - 11102 грн 44 коп. . В судовому засідання представник позивача, який брав участь в засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримав та просив задовольнити, уточнивши, що всю суму відшкодування моральної шкоди, яка повинна була виплачена на користь позивача та батьків потерпілого, необхідно стягнути на користь позивача, так як батьки померли. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що відсутні підстави для страхових виплат, так як у кримінальному проваджені, яке було зареєстровано і розслідувалося за вказаним фактом ДТП, не було прийнято рішення, яким би визнавалася вина водія, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА". Суд, заслухавши пояснення та думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 27 серпня 2017 року на автомобільній дорозі "Київ-Одеса" відбулася ДТП за участю автомобіля марки "ВАЗ 210990-20", р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , під час якої автомобіль здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих ран на місці події помер. За фактом ДТП було зареєстроване в ЄРДР кримінальне провадження за №12017250000000304 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. На час розгляду цієї цивільної справи кримінальне провадження постановою слідчого СУ ГУНП в Черкаській області від 28 липня2020 року було закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому, закриваючи кримінальне провадження слідчий встановив, що виникнення ДТП відбулося в зв`язку з виходом пішохода [PERSON] на проїжджу частину автомобільну дорогу - на смугу руху автомобіля "ВАЗ-21099", р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , але останній не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при максимально дозволеній швидкості руху, умовах видимості дороги і обраній ним швидкості руху - 105 км/год, тому в його діях відсутній склад злочину. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначають, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Для з`ясування, чи є підстави для настання відповідальності за спричинення майнової шкоди необхідно встановити: наявність майнової шкоди, протиправного діяння її заподіювача, причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Докази у цивільному процесі мають бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Позивач є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. При цьому цивільна відповідальність водія автомобіля "ВАЗ-21099", р.н. [NUMBER] , була застрахована у ПАТ "НАСК "ОРАНТА" відповідно до полісу №АК/2853306 від 20 квітня 2017 року, згідно якого ліміт шкоди, заподіяної здоров`ю та життю на одного потерпілого складає 200000 грн, ліміт майнової шкоди - 100000 грн. У зв`язку зі смертю потерпілого внаслідок ДТП позивачу завдано майнової та моральної шкоди. Майнова шкода полягає у витратах на організацію та здійснення поховання [PERSON] , на підтвердження чого позивач надав накладну №1 від 22 вересня 2017 року та товарний чек від цієї ж дати приватного підприємця [PERSON] про встановлення пам`ятника на суму 35000 грн, та чек від 29 серпня 2017 року про оплату Черкаському обласному бюро судово-медичних експертиз за судово-медичні послуги на суму 1101 грн 38 коп., а всього - 36101 грн 38 коп. 11 жовтня 2017 року він та батьки померлого, які на той час ще були живі, - [PERSON] та [PERSON] звернулися до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" із заявою про виплату страхового відшкодування: витрат на поховання в сумі 36101 грн 38 коп, відшкодування моральної шкоди в сумі 12800 грн кожному, та витрат утриманцям померлого в зв`язку з втратою годувальника в сумі 115200 грн. В той же час, листом від 26 жовтня 2017 року ПАТ "НАСК Оранта" повідомило їх про те, що у відсутнє рішення, що набрало законної сили, в справі за фактом ДТП, яка сталася [INFO] , внаслідок якої помер [PERSON] , тому розгляд питання про виплату страхового відшкодування буде здійснено після надання рішення в кримінальному провадженню, що передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону. Відповідно до 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Відповідно до частини першої статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в ДТП, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та Закону. Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, завданої життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 23 Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до пункту 27.1 статті 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (п. 27.2 Закону). Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п. 27.3.) Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленихзаконом на день настання страхового випадку (пункт 27.4 Закону). Крім того, пунктом 27.3 Закону визначено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, яка повинна містити дані та додатки, визначені цим законом. Згідно зі ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею цього Закону, - МТСБУ,

Outcome: partial