Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому зазначає, що 26.08.2010 року в с.Рябина В.Писарівського району померла її бабуся по батьківській лінії [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0115668, виданого 21.02.1997 року, яке згідно посвідченого нею 28.08.2000 року заповіту спадкодавець заповіла на користь [PERSON], який прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак юридично свої спадкові права не оформив і помер 03.11.2012 року в с.Рябина В.Писарівського району Сумської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з належного йому на праві власності майна та вищевказаного спадкового майна, фактично успадкованого ним після смерті матері [PERSON] За життя [PERSON] заповіту не посвідчував. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом як рідна донька померлого, але у звязку із обміном вказаного вище Сертифіката на Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 024450 від 28.12.2001 року та його подальшою втратою в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права позивач не має можливості. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримує, просить суд його задовольнити. Представник відповідача Рябинівської сільської ради [PERSON] району - у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи юрисконсульт [PERSON]- у судовому засіданні з позовом згоден та пояснив, що взамін Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0115668, виданого 21.02.1997 року, був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 024450 від 28.12.2001 року. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 26.08.2010 року в с.Рябина В.Писарівського району Сумської області померла бабуся позивача по батьківській лінії [PERSON], актовий запис №19 від 26.08.2010 року (а.с.9), після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (паю) відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0115668, виданого 21.02.1997 року. Згідно заповіту, посвідченого 28.08.2000 року секретарем Рябинівської сільської ради [PERSON] району, вказане спадкове майно [PERSON] заповіла на користь [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки виконкому Рябинівської сільської ради [PERSON] району №1128 від 15.07.2015 року на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємець за заповітом [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою, тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, однак юридично свої спадкові права не оформив та помер 03.11.2012 року в с.Рябина В.Писарівського району Сумської області. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з належного йому на праві власності майна та вищевказаного спадкового майна, фактично успадкованого ним після смерті матері [PERSON] З довідки виконкому Рябинівської сільської ради [PERSON] району № 1616 від 20.10.2015 року вбачається, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер 03.11.2012 року, відповідно до ст.1261 ЦК України, являється позивач [PERSON]; їх родинні стосунки підтверджені відповідними письмовими документами (а.с.15,19). Відповідно до повідомлення [PERSON] районної ДНК після смерті [PERSON], що помер 03.11.2012 року, за заявою доньки [PERSON] відкрита спадкова справа № 57 від 26.04.2013 року та видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (паї) 20.05.2014 року по р.р. №№ 356,358,360 (а.с.34), які належали [PERSON] на праві власності. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У разі прийняття спадкоємцем спадщини він набуває право не лише на майно, що виявилося в наявності на час прийняття спадщини, а й на майно, що було в наявності на час її відкриття. В абзаці першому п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначено, що прийняття спадщини може мати місце лише щодо всієї спадщини. У звязку із втратою Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-СМ № 024450 від 28.12.2001 року, зареєстрованого за № 400, виданого на імя [PERSON], одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно позивач не має можливості. Втрата вказаного вище Державного акта, підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 86 від 04.11.2015 року (а.с.20-21). Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Згідно\~Наказу Міністерства юстиції України №914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів», рішення судів, зокрема,\~про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. У відповідності до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до\~ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~підлягає використанню національними судами України як джерело права. Так, у рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved