Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

В грудні 2013 року [PERSON] (далі також позивач) звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з даним позовом та з урахуванням уточнень (а.с.166) просила визнати частково недійсним та скасувати рішення 37 сесії п'ятого скликання Житомирської міської ради №1206 від 02.03.2010 року з додатком 1 в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,0311 га по пров. З-му Старокиївському 15-15-А в м. Житомирі. визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,0311 га, серія ЯЛ № 348329, виданий управлінням Держкомзему у місті Житомирі на підставі рішення №1206 від 02.03.2010 року Житомирської міської ради на ім'я [PERSON], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 181010001000088. Кадастровий номер земельної ділянки 181013660:01:031:0027. визнати незаконною та скасувати реєстрацію Державного акта направо власності на земельну ділянку розміром 0,0311 га, серія ЯЛ №348329, виданого управлінням Держкомзему у місті Житомирі на ім'я [PERSON] на підставі рішення №1206 від 02.03.2010 року Житомирської міської ради., який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 181010001000088. Кадастровий номер земельної ділянки 181013660:01:031:0027. визнати незаконною довідку КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № А-1371 від 20.08.2009 року, на підставі якої проведено розрахунок ідеальних долей. визнати недійсною Угоду про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння по пров. 3-му Старокиївському 15-15-А в м. Житомирі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй належить на праві власності 72/100 ідеальних частин жилого будинку №15-А по пров. 3-му Старокиївському в м. Житомирі. Згідно правовстановлюючих документів право власності на будинок належить також і відповідачам на праві спільної часткової власності із визначенням ідеальних часток у праві власності на майно. Між співвласниками будинку не було досягнуто згоди про порядок користування земельною ділянкою розміром 0,1197 га, позивача не запросили до підписання угоди про землекористування, а довідка, видана начальником БТІ без врахування правовстановлюючих документів та рішень райвиконкому, не може бути підставою визначення ідеальних часток співвласників на земельну ділянку. Вважає, що передача у власність [PERSON] 0,0311га земельної ділянки є незаконною, так як її розмір значно перевищує розмір частки, яка йому належить та не враховано порядок фактичного користування земельною ділянкою. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Представник Житомирської міської ради в судове засідання не зявився, в письмових запереченнях на позов позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу в їх задоволенні (т.1 а.с.66). Під час розгляду справи представником подано заяву про розгляд справи за її відсутності (т.2 а.с.11). Представник КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» при прийнятті рішення покладалася на розсуд суду, в судове засідання не зявилась (т.1 а.с.248). Представник Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області проти позову до Управління заперечував, щодо решти заявлених вимог покладався на розсуд суду та в останнє судове засідання не зявився (т.1 а.с.225). Реєстраційна служба Житомирського міського управління юстиції свого представника в судове засідання не направила, про час місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на відсутність порушень прав позивача прийнятим рішенням Житомирської міської ради та укладеною угодою про порядок користування земельною ділянкою, просили відмовити в задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, однак жодного разу в судове засідання не зявились. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву в якій зазначила про свою відмову від прийняття спадщини після померлого чоловіка відповідача [PERSON] на користь дочки [PERSON], просила проводити розгляд справи без її участі (т.1 а.с.205). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно договору дарування від 22.12.2006 року [PERSON] належить на праві власності 72/100 ідеальних частин жилого будинку №15-А по пров.3-му Старокиївському в м. Житомирі /попередня адреса 2-й завулок Старокиївський №19-21/ (а.с.6-8). Під будівництво даного будинку її діду [PERSON], згідно договору про забудування земельної ділянки від 02.02.1948 року Житлоуправою м. Житомира була виділена земельна ділянка розміром 1250 кв.м (а.с.18-21). Рішенням Богунського районного народного суду м. Житомира від 09.10.1988 року по справі №2-66 про розподіл житлового будинку та виділ частини будинку в натурі між спадкоємцями - батькові позивача [PERSON] та його сестрі [PERSON], виділено в натурі частину приміщень в будинку 15 по пров.3-му Старокиївському в м. Житомирі, що становить 72/100 ідеальних частки вказаного будинку. А братам батька позивача [PERSON] та [PERSON] із належних їм на праві власності частин будинку були виділено приміщення, які становлять 28/100 ідеальних частки домоволодіння (а.с.14-16). 16 січня 1988р. даний будинок згорів. Водночас, рішенням виконкому Корольовської районної ради народних депутатів №364 від 06.09.1989р. [PERSON] та [PERSON] дозволено знести частину будинку, що залишилася після пожежі та побудувати двоквартирний житловий будинок. Батько позивачки - [PERSON] після пожежі 1988 року свої 72/100 ідеальних частини будинку відновив. При цьому розмір ідеальних часток співвласників будинку не змінювався. [PERSON] відмовилася від відбудови своєї частини будинку на користь [PERSON] і згідно з листом облплану виконкому районної ради депутатів від 02.09.1988р. №25/с-955. частина будинку, яка належала [PERSON] скасована. Рішенням виконкому №318 від 05.08.1988р. [PERSON], який мав спільну частку разом з братом [PERSON], було, як виняток дозволено прийняти в експлуатацію переобладнаний в жилий будинок сарай. Вказані обставини відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України не потребують доказування, оскільки підтверджуються матеріалами справи, зокрема рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.06.2006 року, ухвалою того ж суду від 02.10.2006 року, 04.04.2013 року про виправлення описок та додатковим рішенням від 02.10.2006 року, якими за [PERSON] визнано право власності на 72/100 ідеальних частки відновленого будинку 15а по пров.3-му Старокиївському в м. Житомирі (а.с.10 зворот,17,25,26-28). Згідно договору дарування від 29.11.2002 року [PERSON], подарував належну йому частку в спірному будинку [PERSON] та [PERSON] Таким чином, співвласниками будинку були позивач [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до угоди про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за адресою м. Житомир, провулок 3-ій Старокиївський 15-15-А землекористувач [PERSON] користується 0,0311 га земельної ділянки і його ідеальна частка становить 156/600. Угода підписана всіма співвласниками будинку 15,15а ([PERSON], [PERSON] та [PERSON]Л.) окрім [PERSON] (т.1 а.с.132). Згідно довідки БТІ від 07.09.2007 року №81-а-1371 ідеальні частки [PERSON] та [PERSON]Л, складають по 78/600, [PERSON] 156/600, [PERSON] 288/600 (т.1 а.с.138). Вказане підтверджується належним чином завіреною копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку площею 0,0311 га за адресою м. Житомир, провулок 3-ій Старокиївський 15-15-А землекористувача [PERSON] (т.1 а.с.121-147). Рішенням 37 сесії п'ятого скликання Житомирської міськради №1206 від 02.03.2010 р. «Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам» вирішено безоплатно передати у власність (приватизувати) та надати в оренду земельні ділянки згідно з додатком 1 (кількість землекористувачів 153), в тому числі [PERSON] земельної ділянки розміром 0,0311 га по провулку 3-му Старокиївському 15-15-А в м. Житомирі (т.2 а.с.21,22). Згідно додатку до рішення № 1206 розмір земельної ділянки становить 0,1197 га. 29.10.2012 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.11.2012 року (т.1 а.с.41). Його спадкоємцями є донька [PERSON] та дружина [PERSON], які були залучені до участі у розгляді справи, як відповідачі. [PERSON] від спадщини не відмовлялася, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної до майна померлого 29.10.2012 року [PERSON] (а.с. 80-94). Відповідно до ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ст.15 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування; відновлення становища яке існувало до порушення, припинення правовідношення та інше. Ст.358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю і кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно зі статтею 88 ч.1 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за загальною згодою всіх співвласників, згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Пунктом 4 даної статті передбачено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЗК України земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. Спірна угода про порядок користування земельною ділянкою [PERSON] не підписувалась, у відповідній графі замість її підпису зазначено запис «комісія по земельним спорам від 09.10.2008 р.» (т.1 а.с.132). В той же час, доказів про участь [PERSON] на засіданні комісії відповідачами не надано і в матеріалах справи такі докази відсутні. Таким чином, угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою за адресою м. Житомир, провулок 3-ій Старокиївський 15-15-А укладена без згоди одного зі співвласників будинку, а саме [PERSON] та без погодження з нею порядку користування земельною ділянкою, що є порушенням вимог ст.88 ЗК України та підставою для визнання такої угоди недійсною. За таких обставин, рішення Житомирської міської ради також прийнято всупереч вимог щодо відведення земельної ділянки та з порушенням порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та власність, передбаченого ст. ст. 118, 120 ЗК України, за якими у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Ст. 155 ч.1 Земельного кодексу України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 27 п. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. Відповідної позиції викладена і в Постанові Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", зазначивши, що "Виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 151, 153-158,161, 210, 212 Земельного кодексу України, ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК України судам підвідомчі справи за заявами, зокрема: з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсним державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками." Отже, державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,0311 га, серія ЯЛ № 348329, виданий управлінням Держкомзему у місті Житомирі на підставі рішення №1206 від 02.03.2010 року Житомирської міської ради на ім'я [PERSON] порушує права позивача на володіння земельною ділянкою в розмірі, що відповідає розміру належної їй частки в будинку, є недійсним та його державна реєстрація підлягає скасуванню. Що стосується позовних вимог про визнання незаконною довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» № А-1371 від 20.08.2009 року, то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що саме ця довідка стала підставою для прийняття оспорюваного рішення Житомирської міської ради №1206 від 02.03.2010 р. За правилами ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому на користь позивача з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір по 118 грн. 25 коп. з кожного.

Outcome: partial