Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

У березні 2020 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи без самостійних вимог: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та просив суд визнати виконавчий напис, вчинений 11.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною за реєстровим № 6684 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 15\~584,93 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на його користь судовий збір у розмірі 1261,20 грн. та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначив, що 11.10.2019 року приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 6684 про стягнення з Позивача [PERSON] користь Відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 15 584,93 грн. згідно кредитного договору № 243/б від 19.05.2008 року (далі Кредитний договір),укладеного між ним та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Про вчинення зазначеного виконавчого напису Позивач дізнався у березні 2020 року, після того, як за місцем його роботи у ПАТ «Промислово-виробниче\~підприємство «Кривбасвибухпром»\~із його\~заробітної плати\~почалось утримання\~заборгованості,\~що підтверджується\~довідкою від\~роботодавця.\~Звернувшись до\~бухгалтерії роботодавця,\~Позивач отримав\~лише копію постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 22.01.2020 року по ВП № 60920374 про звернення стягнення на заробітну плату. Із зазначеної постанови Позивач дізнався про наявність виконавчого напису нотаріуса, що є предметом позову. Отримавши від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи, щодо вчинення виконавчого напису, Позивач був здивований, оскільки не розуміє за яким це договором він не розрахувався. Позивач завжди розраховувався по кредитам та протягом трьох років зберігав квитанції. Про кредит у 2008 році він не пам`ятає навіть чи це був споживчий кредит чи грошовий і, взагалі, чи брав він той кредит, адже з копії договору важко встановити чи його там підпис. Проте, Позивач не вважає доцільним витрачати кошти та час на проведення почеркознавчої експертизи, оскільки виконавчий напис нотаріуса вчинено із численними порушеннями, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те,\~що виконавчий\~напис було\~вчинено 11.10.2019\~року вбачається,\~що виконавчий\~напис було\~вчинено після\~визнання нечиним\~2\~розділу Переліку,\~який давав\~право нотаріусам\~вчиняти виконавчі\~написи на\~не посвідчених\~нотаріально кредитних\~договорах.\~Отже,\~вчинення виконавчого\~напису щодо\~стягнення боргу\~за не\~посвідченим нотаріально\~кредитним договором\~№ 243/б\~від 19.05.2008\~року укладеного\~між Позивачем\~та ПАТ\~«Всеукраїнський акціонерний\~банк»,\~відбулось не\~законно.\~Крім того,\~незважаючи на\~не чинність 2-го Розділу Переліку, яким керувався нотаріус, ним не було враховано, що подані Відповідачем (стягувачем) заява про вчинення виконавчого напису та додатки до неї не відповідають вимогам ст.ст.\~87,\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат» та 2-го Розділу Переліку для вчинення виконавчого напису. Крім того, Позивач у позові зазначив, що замість виписки з рахунку боржника Відповідачем подано розрахунок заборгованості, який, не є первинним бухгалтерським документом. З розрахунку не вбачається рух коштів по рахунку не зазначено дат та сум отриманих/погашених Позивачем. Наданий до Кредитного договору додаток №1 «Графік погашення заборгованості» свідчить про те, що за договором платежі мали сплачуватись щомісячно, а строк користування кредиту згідно п.1.3. Договору по 18.05.2011 року. Отже, на думку Позивача із наданого розрахунку не можливо встановити коли у Відповідача виникло право вимоги до Позивача і, чи взагалі воно виникало, оскільки розрахунок заборгованості не є доказом прострочення Позивача і він не замінює виписку руху коштів по рахунку. Також Позивач у позові зазначив, що виконавчий напис було вчинено незаконно, оскільки в нотаріуса були відсутні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, а також відсутні документи, що підтверджують законність вимог стягувача (Відповідача) як нового кредитора. Ухвалою суду від 30 березня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. (а.с.38) Ухвалою суду\~від 01\~квітня 2020\~року задоволено\~клопотання позивача\~ [PERSON] \~та витребувано\~від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни належним чином засвідчені копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] від 22.01.2020 року та постанови про відкриття виконавчого провадження № 60920374. (а.с.47) Присутня у судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та посилаючись на обґрунтування зазначені в заяві просила суд задовольнити його у повному обсязі. Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» у судовому засіданні присутні не були, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток за вказаною у позовній заяві адресою знаходження, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву від ТОВ «Росвен Інвест України» до суду не надійшло. Відповідачі вважаються належним чином повідомленими про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа по справі Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна у судовому засіданні присутня не була, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім того, 12.05.2020 року, 01.06.2020 року, 17.07.2020 року, 07.08.2020 року зверталась до суду з заявами про розгляд вказаної справи без її участі. Третя особа по справі Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна у судовому засіданні присутня не була, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім того, 01.09.2020 року на виконання ухвали суду від приватного виконавця Клітченко О.А. до суду надійшли копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] від 22.01.2020 року та постанови про відкриття виконавчого провадження № 60920374. (а.с. 87-96) Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно вимог ст.280\~ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною 19.12.2019 року відкрито виконавче провадження (ВП №60920374) за заявою про примусове виконання виконавчого напису № 6684 від 11.10.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в розмірі 16084,93 гривень (а.с.89-90). Виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київського області 11.10.2019 року, зареєстровано в реєстрі за № 6684 (а.с.12). У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172, пропонує звернути стягнення з громадянина України, яким є [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № 243/б від 19.05.2008 року, укладеним з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна». Строк платежу за Кредитним договором 243/б від 19.05.2008 року настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.03.2018 року по 02.10.2019 року. Сума повної заборгованості складає 15584,93 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 9906,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3499,28 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за відсотками становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2179,65 грн. Розмір плати за вчинення напису складає 500 гривен, що підлягає стягненню з боржника. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною 22.01.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, накладено арешт на грошові кошти [PERSON] в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 18093,42 (а.с.13-14). Згідно довідки № 50 від 24.03.2020 року виданої за підписом в.о. Голови правління ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» Вінс О.Є. та головного бухгалтера ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» Руденко Л.А., [PERSON] отримував у лютому заробітну плату за основним місцем роботи на ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 5 розряду, нарахована заробітну плату у розмірі 13\~294, 72 грн., з яких сплачено податки у розмірі 2592,47 грн. та сплачено за виконавчим листом 2\~140, 46 грн. (а.с.15). Між Відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський акціонерний банк та [PERSON] 19 травня 2008 року укладено кредитний договір №243/б, згідно умов якого Банк надає позичальнику ( [PERSON] ) кредит у розмірі 10100,00 грн. строк користування кредитом по 18 травня 2011 року та зі сплатою процентної ставки на рівні 24,0 % процентів річних (а.с. 18-20). 27 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 6796, згідно умов якого первісний кредитор передав новому кредитору відповідно до статей 512-519 ЦК України право вимогами до Боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі Боржників згідно Додатку № 1. (а.с. 21-23). Доказів направлення вимоги Позивачу про сплату заборгованості за кредитним договором (по якому, як стверджує Відповідач набуто право вимоги), суду не надано, крім того, відповідно до заяви про вчинення виконавчого напису адресованої на ім`я Приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Гамзатовій А.А. також не долучено відповідного направлення Позивачу. (а.с.16) Докази направлення вимоги Позивачу матеріали справи не містять. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88\~цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 89 закону передбачає, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата(рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувана; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачується стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріусу. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 цього Переліку передбачено, що кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.19 ст.34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У виконавчому написі вказано, що заборгованість стягується за період з 27.03.2018 року по 02.10.2019 року. Розрахунок заборгованості за кредитним договором суду не надано. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №6796 від 27.03.2018 року, укладеного між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» по боржнику [PERSON] , строк дії договору закінчився 18.05.2011 року. (а.с.24) Тобто з дня виникнення вимоги минуло більше трьох років, таким чином, при зверненні банку до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у [PERSON] була можливість оспорювати наданий банком розрахунок боргу та ставити перед судом питання про застосування строку позовної давності. Нотаріус при посвідченні виконавчого напису на це не звернув уваги. Як роз`яснено у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Проте, стягувачем суду не надано жодних документів, які визначені законодавством, в підтвердження правонаступництва, розрахунку заборгованості. Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості позичальника безспірним, а виконавчий напис винесеним відповідно до чинного законодавства України. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед Відповідачем є безспірним. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про порушення кредитних зобов`язань станом на жовтень 2019 року, а так само і доказів безспірності заборгованості. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.\~Такий ж самий правовий висновок викладений у постанові\~Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України з метою визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Згідно з\~ч.4\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Судом встановлено, що 02 березня 2020 року між Позивачем та адвокатом Тараненко О.О. укладений договір про надання правничої допомоги № 44. (а.с.25-26) Перелік наданої правничої допомоги, детальний її розрахунок із зазначенням витраченого часу перелічений в договорі про надання правової допомоги. Підтвердженням її надання та отримання слугує акт приймання-передачі правничої допомоги від 16.03.2020 року між Позивачем та його представником, а також розрахункова квитанція по прибутковому ордеру № 16.03.2020 року на суму 3100,00 грн. (а.с.27) Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1261,00 гривень.

Outcome: approved