Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ НАСК «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2016 року приблизно о 12 год. 05 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по пр. Голосіївському, 89 у м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з [NUMBER], який у свою чергу зіткнувся з автомобілем [NUMBER], що зіткнувся з автомобілем «Рено» д.н.з [NUMBER], який у свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого перелічені автомобілі, у т.ч. і авто позивача, отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ НАСК "Оранта" 29.06.2016 року позивач повідомив відповідача про ДТП. 06.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, ПАТ НАСК «Оранта» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у сумі лише 17923 грн. 25 коп., тоді як згідно звіту про оцінку автотранспортного засобу від 02.07.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] становить 29525 грн. 59 коп. Тому, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з ПАТ НАСК "Оранта" матеріальну шкоду у сумі 11602 грн. 34 коп. та витрати, що понесені за проведення оцінки автотранспортного засобу у сумі 1600 грн. 00 коп. У судове засідання 27.02.2017 року позивач не з'явився, однак його представник подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити виходячи з підстав та обставин наведених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання також не з"явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду письмове заперечення, у якому позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення страхового відшкодування у сумі 11602 грн. 34 коп., проти задоволення інших позовних вимог - заперечував. Водночас представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 червня 2016 року приблизно о 12 год. 05 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] по пр. Голосіївському, 89 у м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з [NUMBER], який у свою чергу зіткнувся з автомобілем [NUMBER], що зіткнувся з автомобілем «Рено» д.н.з [NUMBER], який у свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], внаслідок чого перелічені автомобілі, у т.ч. і авто позивача, отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано йому стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до звіту про оцінку автотранспортного засобу від 02.07.2016 року, який здійснено суб'єктом оціночної діяльності [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] станом на 25.06.2016 року становить 29525 грн. 59 коп. без врахування ПДВ. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER], страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, становить 50 000 грн., без франшизи. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ НАСК "Оранта" 29.06.2016 року позивач повідомив відповідача про ДТП. Частиною 3 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом ч. 3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» (далі по тексту - ЗУ «Про страхування») страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як встановлено судом, та визнається сторонами у справі, а тому не підлягає доказуванню, ПАТ «НАСК «Оранта» 22.09.2016 року та 19.10.2016 року вже сплатила [PERSON] частину страхового відшкодування у сумі 12348 грн. 26 коп. та 5574 грн. 99 коп. відповідно. Таким чином, оскільки грошові кошти у сумі 17923 грн. 25 коп. вже сплачені страховиком позивачеві, тому залишок невідшкодованої суми матеріального збитку становить : 29525 грн. 59 коп. - 17923 грн. 25 коп. = 11602 грн. 34 коп., саме ця сума і підлягає стягненню з відповідача. Суд також задовольняє вимоги стосовно стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» понесених позивачем додаткових витрат, які складаються з витрат на проведення оцінки по визначенню вартості матеріального збитку у сумі 1600 грн. 00 коп., оскільки відповідно до приписів ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначені витрати підлягають відшкодуванню саме страховою організацією. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву необхідно задовольнити, оскільки позивачем доведено суду належними та допустимими доказами законність та обгрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved