Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними. На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.08.2008 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір № DNM0GA0000005491. Зазначений договір укладений сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. На час укладання кредитного договору ним банку була достовірно надана інформація про його фінансово-майновий стан та відповідно до умов надання кредитних коштів ним була надана довідка про отримання доходу у національній валюті України за шість місяців, що передували місяцю отримання кредиту. На його прохання надати йому кредит у валюті гривня, банк запропонував йому кредит у валюті долар США. Відповідно до п.8.1 кредитного договору банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти на споживчі цілі - 20000 доларів США шляхом видачі готівки через касу та 854,73 доларів США перераховано в гривнях на картковий рахунок з 28.08.2008 року і терміном погашення по 27.08.2023 року включно не поновлювальної кредитної лінії з фіксованою відсотковою ставкою 15%. Ціль кредитування - споживчі. Зазначає, що зобовязання має бути виражене лише у грошовій одиниці України - гривні. Цивільний кодекс допускає лише можливість визначення грошового еквіваленту зобовязання в іноземній валюті. Вказує в позовній заяві, що в порушення цих вимог закону відповідач зазначив у предметі договору суму, зафіксовану лише у іноземній валюті, без жодного посилання на національну валюту, чим на нього покладено комерційні ризики банку та фактично покладено валютні ризики. Неправомірне посилання банку лише на долари (без вираження у національній валюті) у предметі кредитного договору вважає зумовило, те що при вчиненні правочину ним було допущено помилку щодо обставин, які мають істотне значення для нього. На день укладення кредитного договору іноземний курс валюти становив 1USD = 4,84536 грн., на сьогоднішній день 1USD = 21,1994658 грн. З підвищенням курсу іноземної валюти сума боргу значно зросла, яку йому необхідно сплачувати та в звязку з чим значно погіршився його фінансовий стан, який несе загрозу втратити житло. При укладенні договору кредиту він не мав можливості розраховувати на те, що співвідношення курсу валюти кредиту та гривні настільки зміниться і його доходу, який він, члени його родини як і раніше отримують у гривні, не вистачатиме на погашення платежів за кредитом. Вважає, що його помилка є результатом навмисних дій іншого учасника правочину, тобто введення його в оману зі сторони банку, який зумовив спотворене формування його волі, що на його думку тягне за собою визнання правочину недійсним. Форми кредитування не розкриті, тип відсоткової ставки описаний як такий, за яким сплачуються однакові суми, сукупна вартість не відповідає вимогам банку, недоліки приховані, у повідомленні до договору йдеться про валютні ризики конвертації валюти зобовязання у валюту платежу у випадку кредитування в іноземній валюті. Несправедливістю є зокрема умови кредитного договору в частині надання кредиту в доларах США. У відповідності до п.8.3 кредитного договору надання кредиту відбувається лише за умови надання позичальником відповідного забезпечення виконання боргових зобовязань за кредитним договором № DNM0GA0000005491 від 29.08.2008 року між ним та банком було укладено договір іпотеки № DNM0GA0000005491 від 29.08.2008 року. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки та кредитного договору п.8.2 передано банку в іпотеку нерухоме майно - будинок, загальною площею 77,10 кв.м., житловою площею 30,90 кв.м., який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт Царичанка, вул. Степна, 14. Зазначає, що до даного будинку не має ніяких відносин, так як адреса його будинку: Дніпропетровська область, Царичанський район, смт Царичанка, вул. Степова, 14, який на даний час використовується його сімєю. Договір іпотеки № DNM0GA0000005491 від 29.08.2008 року не відповідає вимогам закону в частині предмета іпотеки і втрачає правові наслідки, які сторони мали намір досягти. У відповідності до законодавства у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Він отримав від банку суму, еквівалентну 101048,67 грн. За весь час користування кредитними коштами банк списав з рахунку, що відповідає платіжній картці № 6762466752294379, емітованої Приватбанком (картка, на яку ПРАТ "ЕРЛАН" перераховували його заробітну плату) 34833,34 грн. Посилаючись на розрахунки, враховуючи отриману та сплачену ним суму, вважає, що повинен повернути банку 66215,33 грн. (101048,67 грн. - 34833,34 грн. = 66215,33 грн.), що є залишком за тілом кредиту. Погоджується повернути вказану суму, але прохає надати розстрочку на 60 місяців. Місячний платіж за таких умов складатиме 1103,59 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст. 3,4,13,203,215,236,524,548 ЦК України, ст. ст. 3,15, 21, 110, 119-120 ЦПК України, Конституції України, ЗУ "Про заставу", ЗУ "Про іпотеку", ЗУ "Про національний банк України", ЗУ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", ЗУ "Про банки та банківську діяльність", Декрету КМ України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Положення "Про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу", Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 року, Закону України "Про захист прав споживачів", прохає суд: - визнати недійсним кредитний договір № DNM0GA0000005491 від 29.08.2008 року, укладений між ним та відповідачем; - визнати недійсним договір іпотеки № DNM0GA0000005491 від 29.08.2008 року, укладений між ним та відповідачем та посвідчений 29.08.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2002 та № 2003, та скасувати заходи забезпечення за вказаним договором; - зобовязати відповідача прийняти у нього суму у розмірі 66215 грн. 33 коп. з розстрочкою платежів на 60 місяців за таких умов, що місячний платіж буде складати 1103 грн. 59 коп.; - зобовязати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] виключити з реєстру іпотеку - вищевказаний житловий будинок, який було передано у іпотеку за договором іпотеки № DNM0GA0000005491 від 29.08.2008 року, укладеним між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, його представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала, але факт того, що банк мав право займатися валютними операціями та мав відповідну ліцензію на проведення вказаних фінансових операцій не оспорюють, а також не оспорюють той факт, що дійсно [PERSON] підписував договори особисто, кредитні кошти отримав в сумі, передбаченій кредитним договором. Заперечень щодо розбіжності в зазначенні його адреси [PERSON] не подавав. Помітив вказану помилку перед подачею позовної заяви. Представник відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зазначив, що кредитний договір та договір іпотеки укладений відповідно до норм чинного законодавства, після погодження усіх його положень, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договорів. Ознайомившись з умовами кредитування до підписання договору, звіривши їх з положеннями договору, позивач отримав повну інформацію про умови кредитування та й власноручно підписав кредитний договір та на виконання зобовязань по кредитному договору договір іпотеки. Банк мав ліцензію на вчинення банківської діяльності від 04.12.2001 року та відповідний дозвіл від 29.07.2003 року на вчинення банківських операцій, у т.ч. й у іноземній валюті. Крім того, цивільним законодавством передбачено, що іноземна валюта може використувуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. При підписанні договорів [PERSON] погодився із вказаною в договорах його адресою місця проживання та не заперечував. Тому підстав для визнання вищевказаних договорів недійсними не вбачається, прохає відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, належним чином була сповіщена про день, час та місце розгляду справи в суді, заяви про причину неявки чи про відкладення розгляду справи до суду не надіслала. Суд, заслухавши представника позивача - [PERSON], представника відповідача - [PERSON], перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з слідуючих підстав. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. 27 серпня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем було укладено кредитний договір № DNM0GA0000005491. Згідно п.8.1 кредитного договору банк зобовязався надати позивачу кредитні кошти на строк з 27.08.2008 року по 27.08.2023 року включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 24675,68 доларів США на наступні цілі: у розмірі 20854,73 доларів США на споживчі цілі, з них 20000 доларів США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 600 доларів США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 149,84 доларів США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 104,89 доларів США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 3820,95 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.7.2 даного договору (а.с.15). На забезпечення виконання зобовязань позичальника по кредитному договору № DNM0GA0000005491 від 27.08.20108 року, 29.08.2008 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір іпотеки № DNM0GA0000005491, згідно якого іпотекодавець (позивач) надав відповідачу в іпотеку належне йому нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: смт Царичанка, вул. Степна, 14 Царичанського району Дніпропетровської області(а.с.19,20). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ч.1 ЦК України). Згідно вимог ст. 1056-1 ЦК України процента ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 203 ЦК України, судом встановлено, що зміст кредитного договору № DNM0GA0000005491 від 27.08.2008 року та договору іпотеки № DNM0GA0000005491 від 29.08.2008 року не суперечить Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. [PERSON] на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки мав необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочинів на момент їх укладення було вільним і відповідало його внутрішній волі. Воля сторін спірних правочинів на момент їх укладення полягала в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки за договорами, що й було здійснено [PERSON] Ця воля була взаємною і спрямованою на досягнення певної мети. Правочини вчинено у формі, встановленій законом і спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому, слід зазначити, що посилання позивача як в позовній заяві, так і в судовому засіданні на той факт, що вищевказаний договір іпотеки не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому і втрачає свої правові наслідки, оскільки адреса місцерозташування предмета іпотеки вказана невірна, а саме: замість правильного - вулиця Степова смт.Царичанка, вказано вулиця Степна смт.Царичанка є безпідставним, оскільки спростовуються фактом підписання договору іпотеки саме власником житлового будинку (позивачем) та посвідчення вказаного договору нотаріусом (третьою особою). Крім того, з моменту укладення договору іпотеки і по даний час позивачем не порушувалось питання щодо невірного зазначення місцезнаходження предмету іпотеки. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed