Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

У жовтні 2020 року ГУ ПФУ в Полтавській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього надмірно виплаченої пенсії в розмірі 8936,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] перебував на обліку у ГУ ПФУ в Полтавській області, як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника, виплата якої була припинена у зв`язку з його відрахуванням з навчального закладу, про яке він не повідомив вчасно позивача. Відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього закону, незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членам сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів існування. Відповідно до пункту 2.3 підпункту 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України27.12.2005 за№ 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені у пункті другому частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», навчаються за денною формою навчання. Так, [PERSON] на підставі довідки Національного аерокосмічного університету ім. М.Є Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 20.10.2015 (термін закінчення навчання 30.06.2018) було призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до довідки Нацонального аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковсьокого «Харківський авіаційний інститут» від 17.11.2017 №38 [PERSON] наказом №1956уч від 27.12.2016 було відраховано з навчального закладу за невиконання вимог навчального плану з 31.12.2016. Таким чином у зв`язку з неповідомлення управління про своє відрахування з навчального закладу відповідачем [PERSON] безпідставно отримано суми пенсій за січень- серпень 2017, що в свою чергу призвело до виникнення переплати пенсії у сумі 10236,00 грн. На дату подачі позову до суду відповідачем в добровільному порядку було повернуто лише 1300, 00 грн. Станом на 01.10.2020 залишок переплати пенсії становить 8936,00 грн. Ухвалою суду від 14.01.2021 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Наголосив, що не знав про обов`язок інформувати пенсійний фонд про припинення навчання. Орган ПФУ мав його адреси, номери телефонів матері, тому, у разі інформування про борг, він би сам його сплатив. Наразі повернути кошти разово не має можливості. Судом встановлено, що 20.10.2015 [PERSON] звернувся до позивача із заявою про призначення/перерахунок пенсії до якої додав довідку № 390-2ф від 08.10.2015 із місця навчання (Національний аерокосмічний університет ім. М.Є Жуковського «Харківський авіаційний інститут») про те, що строк його навчання в учбовому закладі починається із 01.09.2015 і триватиме по 30.06.2018 (а.с. 10). На підставі заяви [PERSON] позивачем здійснено призначення йому пенсії та винесено протокол № 726 від 26.10.2015, в якому зазначено, що пенсія призначена з 10.09.2015 по 31.08.2016 (а.с.9). Повідомленням № 137080 від 21.09.2016 [PERSON] продовжено виплату пенсії з 01.09.2016 по 31.08.2017 (а.с. 11). Відповідно до довідки № 377-2ф від 23.09.2016 Національного аерокосмічного університету ім. М.Є Жуковського «Харківський авіаційний інститут», [PERSON] дійсно являється студентом даного учбового закладу, навчається на 2 курсі денної форми навчання, терміном з 01.09.2015 по 30.06.2018 (наказ про зарахування № 1084уч від 11.08.2015) (а.с. 10). Тому позивачем було перераховано (подовжено) пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до довідки № 38 від 17.11.2017 [PERSON] дійсно був студентом Національного аерокосмічного університету ім. М.Є Жуковського «Харківський авіаційний інститут», 1-го курсу денної форми навчання, з 01.09.2015(наказ про зарахування № 1084уч від 11.08.2015). Наказ про відрахування №1956уч від 27.12.2016 (а.с.12). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення та визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV). Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Частиною 1 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. Положеннями ч. 1 ст. 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками. За приписами ч. 1 ст. 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника. Відповідно до пункту 2.3 підпункту 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України27.12.2005 за № 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються також довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені у пункті другому частини другої статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", навчаються за денною формою навчання. Так відповідачу [PERSON] на підставі довідки Національного аерокосмічного університету ім. М.Є Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 23.09.201 №377-2ф (термін закінчення навчання 30.06.2018) було перераховано (подовжено) пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до довідки Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 17.11.2017 №38 [PERSON] наказом №1956уч від 27.12.2016 було відраховано з навчального закладу. Пунктом 3 частини другої ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено обов`язок повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення. Пунктом 4.1 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (зі змінами), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). У заяві на призначення (перерахунок) пенсії є перелік обставин, які впливають на розмір пенсії. Підписуючи заяву особисто, громадянин бере на себе зобов`язання своєчасно повідомляти органам Пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміни розміру пенсійної виплати або припинення її виплати: про вступ на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї тощо. Таке саме попередження міститься у пенсійному посвідченні. Відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII, 05.11.1991 (Закон №1788-XII), пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Також, відповідно до частин 1 та 2 статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.200 № 6-4 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 3 Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Виходячи зі змісту зазначених норм, сума пенсії повертається пенсіонером добровільно або стягується на підставі рішень пенсійного органу чи в судовому порядку у двох випадках - коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей. Таким чином у зв`язку з неповідомлення управління про своє відрахування з навчального закладу відповідачем [PERSON] безпідставно отримано суми пенсій за січень-серпень 2017, що в свою чергу призвело до виникнення переплати пенсії у сумі 10236,00 грн. Станом на дату подачі позову в суд (жовтень 2020 року) відповідачем в добровільному порядку в рахунок суми переплати було повернуто в загальному розмірі лише 1300,00 грн. Відтак залишок переплати пенсії становить 8936,00 грн. Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Згідно із ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України передбачені підстави за яких безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, а саме: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Таким чином, аналізуючи норми даної статті можна стверджувати, що законодавець встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки збоку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності збоку набувача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 02.07.2014 № 6-91цс14, а саме: за змістом частини першої ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надмірно виплаченої суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Відтак, відповідач зобов`язаний був повідомити позивача про факт припинення навчання, що ним зроблено не було, що призвело до переплати пенсії з причини недобросовісності набувача грошових сум. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. На підставі викладеного,

Outcome: approved