Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначає що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» ( далі по тексту ТзОВ ФК «ЦФР) та відповідачем [PERSON] укладено договір № 3421880885 від 09.06.2017 року, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 29243,05 грн., з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені Додатком до кредитного договору №3421880885 від 09.06.2017. 26.06.2019 між ТОВ «ФК «ЦФР» та Товариством «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги № 20190626, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ЦФР» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ЦФР» і боржниками (Портфель Заборгованості). Так, відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «ФК «ЦФР» - Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 59305,78 грн., з яких: 24702.36 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 4681,31 грн. сума заборгованості за відсотками; 17912,65 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами (платою з управління кредитом); 12009,46 грн. сума заборгованості за пенею. Після відступлення права вимоги відповідачем не здійснено жодної сплати в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту № 3421880885 від 09.06.2017, в результаті чого він допустив заборгованість в розмірі 59305,78 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву із клопотанням про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, в разі неявки у судове засідання відповідача не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, однак до суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає». З відповіді на запит до виконавчого комітету Заставнівської міської ради стосовно місця реєстрації відповідача (а.с.35-37) видно, що відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , куди і направлялася судова повістка. Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача Ткаченко М.М. розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст.279ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, врахувавши заяву представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» від 09.06.2017 року відповідач [PERSON] приєдналася до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ "ФК "ЦФР" (а.с.5), а відповідно до Заяви №3421880885 від 09.06.2017 на отримання кредиту від ТОВ "ФК "ЦФР" отримала кредит у сумі 29243,05 гривень зі сплатою відсотків (а.с.6). Відповідно до Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК`ЦФР» умови разом із Заявою про приєднання і Заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. Згідно з п.2 кредитного договору сторони погодили річну відсоткову ставку за кредитом -0,01% річних; щомісячну плату за кредитом 3,99% від суми кредиту, що становить 489,40 грн.; пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань - 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення і сплачується позичальником за повне або часткове прострочення кредиту та/або внесення плати за кредитом; повернення кредиту та внесення плати за ним щомісячно за графіком платежів (а.с.6). Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання маєвиконуватися належнимчином відповіднодо умовдоговору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 610, 611, 612ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 1077, 1078ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). 26.06.2019, між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право грошової вимоги до відповідача, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованими відсотками, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором, право на одержання яких належить ТОВ "ФК "ЦФР", а ТОВ "ФК" ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача [PERSON] (а.с.19-22). Таким чином, позивач є кредитором, який вправі вимагати від відповідача виконання останнім зобов`язань за згаданим кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що банк виконав умови договору повністю, а саме надав відповідачу грошові кошти в розмірі 29243,05 грн. В свою чергу, відповідач не дотримався умов передбачених кредитним договором та допустив заборгованість в розмірі 59305,78 грн., що складається із: основної суми боргу 24702,36 грн.; заборгованості за відсотками 4681,31 грн., заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) 17912,65 грн. та заборгованості за пенею 12009,46 грн., що вбачається із Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 (а.с. 23), розрахунком заборгованості (а.с.17), довідкою про рух коштів( а.с.1). На підставі викладеного суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3421880885 від 09.06.2017 в сумі 59305,78 грн. доведена та підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача належить також стягнути судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved