Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

16 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди страхового відшкодування в розмірі 20022 грн. 92 коп. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, 20 серпня 2015 року о 09-10 год. водій [PERSON], в м. Чернігові виїхавши з дворової території будинку № 130 по вул. Пухова, керуючи автомобілем "Сузукі", державний номерний знак [NUMBER]. не надала перевагу в русі автомобілю "Тойота" державний номерний знак [NUMBER], який рухався по вул. Пухова, в наслідок чого сталося зіткнення автомобілів, та автомобіль "Тойота" отримав механічні пошкодження. Вказана подія була зафіксована працівниками ДАІ. котрі, прибули па місце пригоди. На винуватця ДТ1Т водія [PERSON] працівниками ДАІ в цей же день було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.09.2015 року було притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАГІ та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до Висновку (калькуляції) автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, автомобіля "Тойота" державний номерний знак [NUMBER] без урахування ПДВ складає 29258 грн. 54 коп. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Сузукі» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована по полісу ОСЦПВВНТЗ №АЕ/3016074 у Товаристві з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа- Гарант". За умовами вищезазначеного полісу, ліміт відповідальності за шкоду завдану майну потерпілому становить 50000 грн. 00 коп., з безумовною франшизою 500 грн. 00 коп. та строком дії з 19.04.2015 року по 18.04.2016 року. Потерпілою особою було вчасно повідомлено відповідача про настання страхового випадку, надано для огляду пошкоджений транспортний засіб аварійному комісару (оцінювачу) відповідача. Відповідач користується умовами ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та надано всі необхідні документи для повної та вчасної виплати страхового відшкодування. Страховиком було відкрито страхову справу та розпочато її розслідування. Після зібрання необхідних документів та отримання відповідачем останнього документу, 15.09.2015 року, а саме Постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.09.2015 року, страховик прийняв рішення (склав страховий акт) яким визнав дану подію страховою та 29.10.2015 року перерахував на рахунок позивача частину страхового відшкодування в розмірі 8735 грн. 62 коп. Зважаючи на те. що вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, автомобіля "Тойота" державний номерний знак [NUMBER] без урахування ПДВ складає 29258 грн. 54 коп., то розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи, зносу та ПДВ мав би складами 28758 грн. 54 коп. Відповідно до ч. 2. ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Зі змісту п. 4 Постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Відповідно до сг. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. У заяві про виплату страхового відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) назва (для юридичної особи), прізвище, ім'я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, та потерпілих; г) обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимог)', та докази, що підтверджують її відповідно до законодавства: д) розмір шкоди; е) підпис заявника і дата подання заяви. До заяви додаються довідки про дорожньо-транспортну пригоду, довідки відповідних закладів охорони здоров'я щодо тимчасової втрати працездатності або довідки спеціалізованих установ про встановлення стійкої втрати працездатності (інвалідності) у разі її виникнення, інші документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку. Відповідно до ст. 22.1. Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Виходячи зі змісту ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вимог п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об'єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених ст. 1166 ЦК України, особою, яка її завдала. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди, а саме страхового відшкодування в розмірі 20022 грн. 92 коп. (29258,54 грн. - розмір відновлювального ремонту з урахуванням зносу, без урахування суми ПДВ - 500,00 грн. (розмір франшизи) 8735,62 грн. (частина виплаченого страхового відшкодування). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Також суд приходить до висновку про задоволення частково вимоги про стягнення витрат на користь позивача [PERSON] на правову допомогу з відповідача. З врахуванням складності категорії даної цивільної справи та складання позовної заяви, суд вважає за можливе стягнути витрати на правову допомогу за 2 години робочого часу в сумі 1102 грн. 40 коп., які стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь [PERSON]. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved