Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач ДП «Ілліч - Агро Донбас» ПАТ «ММК імені Ілліча» звернувся до суду із зазначеним позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог остаточно просить заборонити відповідачці [PERSON] виконувати будь-які інші сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, кадастровий номер 1421785500-05-000-0511, розташованій на території Республіканської сільської ради Володарського району Донецької області, та здійснювати інші дії, спрямовані на отримання врожаю/доходів з цієї земельної ділянки, в період дії договору оренди землі від 01.01.2010 року № 753, а також просить звільнити позивача від обов'язку сплати орендної плати за період з квітня 2014 року по 01.10.2014 року, оскільки відповідачка в порушення вимог укладеного між нею та позивачем договору оренди землі порушила його умови та самовільно розпорядилася належною їй земельною ділянкою, а саме, в порушення умов договору самовільно засіяла та вирощувала на ній врожай соняшника, який згодом зібрала, чим самим фактично позбавила орендаря можливості використовувати земельну ділянку у своїй діяльності в період з моменту засівання земельної ділянки у квітні 2014 року та до моменту збору врожаю. Крім цього, просить стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача ДП «Ілліч - Агро Донбас» ПАТ «ММК імені Ілліча» - Танача Ю.А. позовну заяву з урахуванням уточнень по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на її задоволенні. Також суду пояснила, що у підприємства в оренді знаходиться земельна ділянка, яка розташована на території Республіканської сільської ради Володарського району Донецької області, власником якої є відповідачка, що підтверджується укладеним договором оренди землі № 753 від 01.01.2010 року. Згідно умов договору відповідачка передала в оренду належну їй земельну ділянку строком на 13 років. Проте, навесні 2014 року вона самовільно, в порушення умов зазначеного договору оренди приступила до обробки зазначеної ділянки, а саме засіяла її соняшником, який вирощувала, та станом на жовтень 2014 року нею було зібрано. Своїми діями відповідачка порушила права позивача, а тому її слід зобов'язати заборонити виконувати будь-які сільськогосподарські роботи та інші дії, спрямовані на отримання доходів із земельної ділянки, в період дії договору оренди землі, а також слід звільнити позивача від обов'язку сплати орендної плати за період з квітня 2014 року по 01 жовтня 2014 року. Також пояснила, що факт незаконних дій саме відповідачки підтверджується показами свідків, а також зверненнями самої відповідачки до підприємства, в яких вона повідомляла, що має намір самостійно обробляти свою землю, а орендні відносини вважає припиненими. В судовому засіданні 01.10.2014 року відповідачка [PERSON] пояснила, що вона ніяких робіт у 2014 році на орендованій земельній ділянці не проводила, а також нікому не доручала це робити. Також пояснила, що їй нічого не відомо, хто мав змогу засіяти цю землю, та чи засіяна вона взагалі. В минулому році підприємство само засіювало землю соняшником, і можливо, на зазначеній земельній ділянці після збору врожаю залишилась поросль. Крім цього пояснила, що її звернення до підприємства із заявами, на які посилається позивач, обумовлені наявністю на той час спору щодо розірвання договору оренди, який розглядався у суді, проте рішення з цього приводу судом не приймалося, оскільки її цивільний позов було залишено без розгляду. Проте, в наступні судові засіданні не з*явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнюючі позовні вимоги не визнала у повному обсязі та заперечувала проти їх задоволення. Суду пояснила, що відповідачка належну їй земельну ділянку, яку передала в оренду позивачу, не засіювала, не обробляла, не збирала врожай соняшнику, та взагалі не здійснювала будь-яких дій в порушення умов договору оренди землі, пов'язаних з отриманням прибутку від зазначеної земельної ділянки. Позивач сам повинен виконувати умови договору оренди, користуватися земельною ділянкою, здійснювати на ній сільськогосподарську діяльність та виплачувати орендну плату, у тому числі відповідати за збереження належного стану земельної ділянки, тощо. Оскільки відповідачкою не було зроблено ніяких протиправних дій щодо самовільної обробки належній їй землі, то немає підстав забороняти їй вчинювати певні дії та звільняти від права отримання орендної плати в певний період часу. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд закінчив розгляд цивільної справи у відсутність нез*явившейся відповідачки [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає, що позов задоволенню не підлягає у повному обсязі з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що згідно договору оренди землі № 753 від 01.01.2010 року [PERSON] передала ДП "Ілліч Агро - Донбас" ПАТ "ММК ім. Ілліча" в оренду земельну ділянку площею 5,15 га, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 117273 від 24.06.2006 року, яка розташована та території Республіканської сільської ради Володарського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 13 років. Також у судовому засіданні встановлено, що відповідачка є власником земельної ділянки площею 5,150 га, яка розташована та території Республіканської сільської ради Володарського району Донецької області на підставі держакту серії ДН № 117273 від 24.06.2006 року і дана земля фактично була передана орендарю, що не заперечується сторонами. Актом ДП "Ілліч Агро Донбас" ПАТ "ММК ім. Ілліча" від 01.08.2014 року, складеного комісією у складі: начальника дільниці виробничого агроцеху, спеціаліста з безпеки, агронома відділення агроцеху №20 ДП "Ілліч Агро Донбас" та з участю в.о. Республіканського сільського голови, встановлено, що на земельній ділянці, площею 5,15 га, яка належить [PERSON] росте соняшник, який знаходиться в стадії цвітіння. Роботи по засіву соняшника та доглядом за всходами підприємством не проводились. Земельна ділянка у 2014 році була засіяна власником - [PERSON] Згідно копії листа [PERSON] на ім'я директора ДП "Ілліч Агро Донбас" Аліпа І.М. від 02.04.2014 року [PERSON] доводить до відома підприємство, що з 2014 року вона всі операції із земельною ділянкою буде здійснювати самостійно та забороняє підприємству здійснювати роботи на її ділянці. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює на посаді спеціаліста із земельно-правових питань в агроцеху №20 ДП "Ілліч Агро Донбас". Їй відомо, що у ДП "Ілліч Агро Донбас" знаходиться в оренді земельна ділянка, яка належить [PERSON] Наприкінці липня 2014 року їй від начальника агроцеху стало відомо, що зазначена земельна ділянка засіяна соняшником. Начальник її попросив зв'язатися з орендодавцем [PERSON] та з'ясувати питання, пов'язані з даною обставиною. Вона зателефонувала [PERSON], яка в телефонному режимі, під час розмови визнала той факт, що вона засіяла свою земельну ділянку насінням соняшнику та повідомила, що це її земля і вона що бажає з нею, то і робить. Також пояснила, що в 2014 році [PERSON] зверталася до підприємства з листом, в якому просила повернути їй її ділянку. За фактом так званого самозахоплення землі було складено відповідний акт. Проте, вона особисто ані земельної ділянки, ані врожаю на неї не бачила. Де знаходиться ділянка, показати не зможе. Все це їй стало відомо зі слів [PERSON] та начальнику цеху. Також пояснила, що про встановлені нею обставини вона 25.07.2014 року повідомила електронною поштою юриста підприємства Танача Ю.А. Вважає, що саме [PERSON] самовільно засіяла ділянку соняшником. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює агрономом в агроцеху № 20 ДП "Ілліч Агро Донбас". 11.07.2014 року він робив обстеження полю, яке обробляється ДП "Ілліч Агро Донбас" та побачив, що на земельній ділянці [PERSON], яка повинна була бути під чорним паром, проростав соняшник. Він зв'язався телефоном з чоловіком [PERSON] - [PERSON], т.я. він вважав, що вона знаходиться за межами України в Росії, а її чоловік займається посівами, який йому повідомив, що це вони засіяли земельну ділянку соняшником, т.я. договір з підприємством згодом буде розірваний. Після виявлення даного факту він про це повідомив своєму керівництву, про що згодом було складено відповідний акт, який він підписав. На даний час йому відомо, що врожай було зібрано у вересні не підприємством, а ким саме, йому не відомо. Зараз підприємство на даній ділянці засіяло пшеницю. Згідно з п.2.2 договору оренди землі № 753 від 01.01.2010 року відповідачка, як орендодавець, зобов'язана не вчинювати дій, що перешкоджають орендарю користуватися орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ч. 1 ст. 95 Земельного Кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі. Відповідно до правового змісту ст. 152 Земельного Кодексу України землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов*язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав та застосуванням інших передбачених законом способів. Згідно зі ст. 27 ЗУ "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар у встановленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяній земельній ділянці. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що вимога позивача щодо заборони відповідачці здійснювати будь-які дії, які б перешкоджали позивачу користуватися даною земельною ділянкою у період дії договору оренди землі № 753 від 01.10.2010 року, заявлена на майбутнє, а суд виходячи зі ст. 15 ЦК України безпосередньо захищає права та інтереси осіб у разі їх порушення, невизнання або оспорювання, та не може визначати правовідносини сторін на майбутнє, тим паче, що умовами самого договору така заборона передбачена, в зв'язку з чим дана вимога задоволенню не підлягає. Вимога позивача про звільнення його від обов'язку сплати відповідачки орендної плати за період з квітня 2014 року по 01.10.2014 року, також задоволенню не підлягає з таких підстав. Так, згідно правового змісту ст.ст. 59, 60, 61 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Позивачем в обґрунтування своїх доводів, щодо засівання саме відповідачкою орендованої земельної ділянки, що перешкоджало йому користуватися нею, не надано належних доказів, а тому суд вважає, ці обставини не доведеними, в зв'язку з чим права позивача діями відповідачки не порушувалися, а тому його вимога про звільнення його від обов'язку сплати відповідачки орендної плати за період з квітня 2014 року по 01.10.2014 року є безпідставною, недоведеною та такою, що не підлягає задоволенню. Слід зазначити, що суд не приймає до уваги та не розцінює, як належний доказ наданий позивачем Акт обстеження земельних ділянок від 01.08.2014 року, яким встановлено, що саме відповідачка засіяла соняшником свою земельну ділянку, оскільки вважає, що висновок членів комісії з цього приводу зроблено на припущеннях, а не достовірної констатації факту, тим паче, що з наданих пояснень свідка [PERSON], підпис якого міститься в акті, вбачається, що про дану обставину стало відомо тільки зі слів в телефонній розмові з чоловіком відповідачки, тим паче, що він сам вважав, що відповідачки на території України немає, а інші переконливі відомості щодо засівання саме відповідачкою ділянки відсутні. Суд критично оцінює покази свідків з приводу пояснень, що саме [PERSON] засіяла свою ділянку соняшником та вважає їх необ'єктивними та спрямованими на користь сторони позивача, оскільки дані особи є працівниками юр.особи позивача, крім цього з їх пояснень вбачається, що вони особисто не були свідками події засівання, а свідок [PERSON] навіть необізнана про місце розташування землі [PERSON], та зазначені ствердження, при умові, що стороною відповідача не визнається факт телефонної розмови, є тільки суб'єктивною думкою свідків, яку суд безумовно не може взяти до уваги. Посилання сторони позивача, як на підставу задоволення позовних вимог на листування відповідачки з керівництвом ДП «Ілліч - Агро Донбас» в якому вона доводить до відома, що сама буде займатися обробкою її земельної ділянки та вважає орендні відносини припиненими є необґрунтованими та не спростовують висновків суду, оскільки дані наміри не підтверджують їх реалізацію та втілення в життя, тим паче, що дане листування здійснювалося в період часу наявності цивільного спору, щодо розірвання орендних правовідносин. Крім цього, враховуючи, що в задоволенні позову, позивачу відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору, які позивач сплатив в зв'язку з розглядом справи відшкодуванню відповідачкою на його користь не підлягають.

Outcome: dismissed