Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через свого представника, звернулася з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогами: - визнати за позивачем право власності по спадщині за законом на цілий житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований за адресою [ADDRESS] ; - визнати за позивачем право власності по спадщині за законом на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 0522285600:01:001:0864, цільове признання - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельну ділянку площею 0,0566 га, кадастровий номер 0522285600:01:001:0865, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на землю серії ВН № 08205, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] . Також до складу спадщини увійшли земельні ділянки: площею 0,2500 га, кадастровий номер 0522285600:01:001:0864, цільове признання - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,0566 га, кадастровий номер 0522285600:01:001:0865, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на землю серії ВН № 08205, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Позивач спадщину прийняла у порядку та строки діючого законодавства. Інші спадкоємці від спадщини відмовились. Утім у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив, мотивуючи тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим. Крім того, на земельні ділянки відсутній оригінал документу, який був втрачений спадкодавцем за життя. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 08.04.2021 призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін і визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] та матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак канцелярією суду одержано заяву від представника відповідача, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позовнх вимог не заперечує. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як зазначено в позові, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] про право приватної власності на будинковолодіння від 20.09.1988, виданого на підставі виконкому Липовецької районної ради народних депутатів №131 від 30.05.1985 та рішення виконкому Росошанської сільської ради народних депутатів від 29.08.1987 за №27 (а.с. 11). Також до складу спадщини увійшли земельні ділянки: площею 0,2500 га, кадастровий номер 0522285600:01:001:0864, цільове признання - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та площею 0,0566 га, кадастровий номер 0522285600:01:001:0865, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на землю серії ВН № 08205, які розташовані за адресою [ADDRESS] (а.с. 23). Із відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідці від 06.08.2020 за №530 встановлено, що станом на 15.04.1991 головою та єдиним членом колгоспного двору вищевказаного житлового будинку була [PERSON] . Батько позивача (чоловік покійної [PERSON] ) - [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті в даному будинку була зареєстрована та залишилась проживати його дружина [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про право власності на будинок № [NUMBER] - покійний чоловік [PERSON] був закреслений і головою двору була записана його дружина [PERSON] і поставлена печатка - «виправленому вірити», тобто внесення змін відбулося після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №392/2009 заведеної до майна померлої [PERSON] , судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги спадкування, спадщину прийняла у порядку та строки діючого законодавства. Інші спадкоємці від спадщини відмовились, про що надано заяву відповідпого змісту. Утім у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив позивачу, мотивуючи тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим. Крім того, на земельні ділянки відсутній оригінал документу, який був втрачений спадкодавцем за життя. Такі обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою захисту його прав у судовому порядку. Згідно витягу з рішення Росошанської сільської ради №18 від 28.03.2016 "Про впорядкування нумерації будівель населених пунктів с. Росоша та селища Липовець" вулицю К. Маркса, 28 перейменовано на [ADDRESS] (а.с. 20). Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що житловий будинок за адресою належить до суспільної групи колгоспний двір. Аргументи, наведені позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову є обґрунтованими. Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності на спадкове майно за законом, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. У цілому, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Враховуючи викладене та

Outcome: approved