Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

23 серпня 2018 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 13 травня 2013 року, яка вмотивована тим, що на підставі вказаного договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 300,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. При укладанні договору відповідач дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів належним чином не виконує, станом на 19 липня 2018 року у нього виникла заборгованість по кредиту в сумі 12725,68 грн., яка складається з наступного: 106,64 грн. - заборгованість за кредитом; 6722,70 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4814,16 грн. пеня; а також штрафи, з яких 500,00 грн. - фіксована частина, 582,18 грн. - процентна складова. У добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредиту, процентів та пені і штрафу. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. 12 вересня 2018 ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області Кліщ О.В. відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. Повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 травня 2013 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 8). У подальшому на підставі заяви [PERSON] від 13 травня 2013 року, яка фактично є кредитним договором, оскільки спрямована на встановлення цивільних прав та обов'язків сторін та відповідає загальним засадам цивільного законодавства, між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно з яким ПАТ КБ "ПриватБанк" зобов'язався надати кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом (а. с. 9-24). Своїм підписом у вказаній вище заяві відповідач підтвердив, що ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Також він погодився з тим, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсоткиза його використання , на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, Клієнт повинен сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Пунктом 1.1.7.11 Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до пункту 2.1.1.12.6.1 Умов у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Розмір кредитного ліміту та процентна ставка за кредитом неодноразово змінювалися, що підтверджується розрахунком (а. с. 5-7). [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати кредитного боргу, відсотків та комісії у строки, передбачені договором, належним чином не виконував. Із розрахунку АТ КБ "ПриватБанк" вбачається, що станом на 19 липня 2018 року у нього виникла заборгованість по кредиту в сумі 12725,68 грн., яка складається з наступного: 106,64 грн. - заборгованість за кредитом; 6722,70 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4814,16 грн. пеня; а також штрафи, з яких 500,00 грн. - фіксована частина, 582,18 грн. - процентна складова (а. с. 5-7). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Статтею 599\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.\~526\~Цивільного Кодексу\~України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв\~\~ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] у судове засідання не з'явився, заперечення проти позову не надав, розрахунок позивача не спростував. Суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача АТ КБ "ПриватБанк" 11643 грн. 50 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 травня 2013 року, яка складається з наступного: 106,64 грн. - заборгованість за кредитом; 6722,70 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4814,16 грн. пеня. Вищевказаними умовами договору передбачено застосування пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по кредиту та сплату штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності. За положеннями\~ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Так, відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованих банком штрафів у загальному розмірі 1082 грн. 18 коп., через застосування кредитором подвійної відповідальності за одне й теж порушення, а тому суд приходить до висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11643 грн. 50 коп. Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача АТ КБ "ПриватБанк" 11643 грн. 50 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 13 травня 2013 року, яка складається з наступного: 106,64 грн. - заборгованість за кредитом; 6722,70 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4814,16 грн. пеня. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1\~762 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 13 серпня 2018 року (а. с. 1). Тому суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати, на підставі положень ч. 1 статті 141 ЦПК України, в якій визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А так як позов задоволено на 91,4%, то судовий збір підлягає стягненню у сумі 1610 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: partial