Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулася до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт народження, а саме, що [PERSON], народилася [INFO] року у м. Берегово Закарпатської області від матері - [PERSON], громадянки України, та від батька, [PERSON], громадянина України. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що мати заявника, [PERSON] народила її [INFO] року поза межами пологового будинку в м. Берегово Закарпатської області; медичне свідоцтво про народження вона не отримувала та не реєструвала народження [PERSON] Зв'язок заявника з біологічною матір'ю був втрачений одразу після народження. [PERSON] виховував батько, [PERSON] та його співмешканка - [PERSON]. За життя батько не здійснив реєстрації народження заявника, він помер у 2014 році, а співмешканка померла у 2017 році. Берегівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану було надіслано відповідь на запит стосовно наявності/відсутності актового запису про народження [PERSON], проте згідно відповіді вбачається, що відповідний актовий запис про народження, відсутній. Представником заявника було здійснено запит до органу реєстрації актів цивільного стану, згідно відповіді вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про народження [PERSON] У зв'язку з тим, що батьки заявника не зареєстрували її народження, вона опинилася в ситуації, коли для державної реєстрації народження її потрібен документ, що посвідчує особу, а для оформлення такого документу, у свою чергу, потрібне свідоцтво про народження. З метою відновлення своїх прав, [PERSON] змушена звернутися до суду із даною заявою про встановлення факту народження, що стане підставою для проведення державної реєстрації народження. Представник заявника у судове надав до суду заяву, у які викладені обставини та вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи, Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з*явився, проте надав до суду письмові пояснення, вказавши що управління є неналежною стороною по даний справі. Представник заінтересованої особи, Малиновський районний місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного ставну Головного територіального управління юстиції в Одеській області, сповіщений належним чином, у судове засідання не з*явився. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом матеріалами справи встановлено, що мати заявника, [PERSON] народила [PERSON] [INFO] поза межами пологового будинку в м. Берегово Закарпатської області; медичне свідоцтво про народження вона не отримувала та не реєструвала народження [PERSON] Зв'язок заявника з біологічною матір'ю був втрачений одразу після народження. [PERSON] виховував батько, [PERSON] та його співмешканка - [PERSON]. За життя батько не здійснив реєстрації народження заявника, він помер у 2014 році, а співмешканка померла у 2017 році. Незважаючи на те, що у [PERSON] не було свідоцтва про народження та вона не відвідувала школу, проте вона регулярно відвідувала лікарів для здійснення медичного огляду та вакцинації, згідно з календарем щеплень. Зазначене підтверджується копією медичної картки з Берегівського центру первинної медико-санітарної допомоги, надісланої представнику заявника від 27.06.2018 року за №996/01-12. Крім того, проживання [PERSON] у місті Берегово Закарпатської області підтверджується характеристикою від заступника міського голови м. Берегово Закарпатської області, Л.Токар від 30.12.2014 року, долученої до матеріалів справи. Відповідно вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.02.2015року справа №159/363/15-к, [PERSON] було засуджено до трьох років позбавлення волі з випробувальним строком на три роки за ч. 3 ст. 185 КК України. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.09.2016 року справа №297/2043/16-к іспитовий строк було скасовано та направлено на відбування покарання в місця позбавлення волі. 06.12.2016 року [PERSON] прибула до ДУ "Чорноморська виправна колонія (№74)" (ДУ ЧВК №74) у стані вагітності, де знаходилася під наглядом лікарів медичної частини ДУ ЧВК №74, що підтверджується довідкою від 13.02.2018 року за №1.5/37-18, яка знаходиться в матеріалах особової справи засудженої. [INFO] заявник народила сина, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.02.2017 року, виданим Одеським міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1247 та карткою платника податків від 21.02.2017 року №1552-17-00970, доданої до матеріалів справи. Через відсутність документів, що посвідчують особу заявника, державна допомога при народженні дитини не призначалася, відповідно довідки начальника ДУ ЧВК №74, Панасюк В.М. Адміністрацією ДУ ЧВК №74 було здійснено запит до Берегівського районного відділу реєстрації актів цивільного стану стосовно наявності/відсутності актового запису про народження [PERSON], проте згідно відповіді №1878/05.04-35 від 27.12.2016 року, відповідний актовий запис про народження, відсутній. Представником заявника було здійснено запит до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Згідно відповіді №1308/43-83 від 21.08.2018 року вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про народження [PERSON], [INFO], уродженку м.Берегово, Закарпатської області. Крім того, під час відбування покарання в ДУ ЧВК №74 заявником було отримано робітничу кваліфікацію за професією "швачка" №43/17 від 30.06.2017року . Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно положень абз. 2 ч. 8 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", у разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта громадянина України. Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Правил реєстрації актів цивільного стану, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (далі - Правила) зазначено, що для державної реєстрації актів цивільного стану подаються документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації, а також паспорт громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства заявника, та посвідка на постійне чи тимчасове проживання або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України. Абзацом 3 пункту 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що при відсутності підстав для державної реєстрації народження, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Для розгляду відповідної справи у суді орган державної реєстрації актів цивільного стану складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження, у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації. Згідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації свого народження та отримання свідоцтва про народження. Судом враховано, що узв'язку з тим, що батьками заявника не було зареєструвано її народження, а сама вона опинилася в ситуації, коли для державної реєстрації народження її потрібен документ, що посвідчує особу, то для оформлення такого документу, заявнику потрібне свідоцтво про народження. Крім того, щоб забезпечити сину заявника, [PERSON], [INFO] народження життя та позбавити його майбутніх проблем з отриманням документів, що посвідчують особу, її у першу чергу, повинно бути документовано особисто. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації її народження, з метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження, оскільки реєстрація народження не можлива без відповідного рішення суду, а отже заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved