Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

10 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 03 версеня 2011 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 834 і проживав з нею однією сім"єю до листопада 2011 року, після чого проживання сторін по справі було фактично припинено. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося з причин відсутності взаєморозуміння та довіри між ними, байдужості до життя та проблем кожного, відсутності сімейного вогнища в суттєвій різниці характерів. Спільне господарство між позивачем та відповідачем не велось. У кожного із сторін по справі шлюб перший. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На утримання доньки позивач сплачує щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) і буде сплачувати і на далі. Також щомісячно позивач сплачує 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. На теперішній час позивач зустрічається з іншою жінкою, з якою у майбутньому має намір одружитись. Позивач переконаний, що подальше спільне життя, примирення і збреження шлюбу неможливе і суперечить як його інтересам так і інтересам відповідача. Майна, що є спільною власністю сторін по справі не має. Позивач в судове засідання не з»явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги зазначені в позовній заяві підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, на розірвання шлюбу згодна. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так з матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2011 року сторони по справі зареєстрували шлюб Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 834, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER](а.с.9). Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с.8). Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідач з позовом згодна, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved