Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Виконавчий комітет Конотопської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у [PERSON] та [PERSON], без позбавлення їх батьківських прав, та передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьки дітей перебувають в цивільному шлюбі. 17.02.2016 року за повідомленням міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді працівниками служби міської ради у справах дітей спільно з фахівцем міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було здійснено виїзд за адресою місця проживання цивільного подружжя [PERSON] та [PERSON], які мають на вихованні трьох малолітніх дітей. Під час обстеження було встановлено, що в будинку антисанітарні умови, стійкий неприємний запах, скрізь розкидане сміття, холодно. Всі діти спали напівголі на брудній та мокрій постільній білизні. Одяг, взуття, речі першої необхідності в занедбаному стані, не придатному для користування, продукти харчування в будинку взагалі відсутні. Батько мав видимі сліди алкогольного похмілля, а мати була відсутня, за поясненнями [PERSON], вона пішла з дому вчора та не повернулась і вимкнула мобільний телефон. Дітей було доставлено до комунального закладу "Конотопська міська лікарня", оскільки залишення їх у вищезазначених умовах, несло небезпеку для здоров'я та життя. При огляді медиками було встановлено, що діти мають простудні захворювання, педикульоз. 17.02.2016 року служба у справах дітей звернулась до міського голови з клопотанням щодо прийняття рішення про негайне відібрання малолітніх дітей у батьків у зв'язку з безпосередньою загрозою для їх життя та здоров'я і 18.02.2016 року виконавчим комітетом Конотопської міської ради було прийнято відповідне рішення. Сім'я відповідачів перебувала на контролі служби міської ради у справах дітей у зв'язку із неналежним виконанням батьками батьківських обов'язків та зловживанням батьком алкоголем. На адресу служби періодично надходили повідомлення від сусідів про постійні компанії людей напідпитку в будинку відповідачів та систематичне залишення матір'ю дітей без нагляду. В листопаді 2015 року діти вже опинялись в подібній ситуації та передавались на тимчасове виховання бабусі [PERSON], проте батьки не бажають змінювати своє життя та відношення до дітей. Вони ніде не працюють, державну соціальну допомогу на дітей використовують на власні потреби, оскільки під час систематичних відвідувань даної родини продукти харчування завжди були в малій кількості, речі першої необхідності, одяг, взуття були в занедбаному стані, в хаті майже завжди було холодно, дрова для опалення будинку відсутні. З кожним із відповідачів неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо недопущення вживання спиртних напоїв, дотримання належних санітарно-гігієнічних умов в будинку, вони неодноразово попереджались про наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків. Однак ситуація не змінилась, а неорганізований спосіб життя, який ведуть батьки, наражає їх дітей на небезпеку. На даний час [PERSON], [PERSON] та [PERSON] знаходяться в КЗ "Конотопська центральна районна лікарня імені академіка Михайла Давидова" та готуються документи з метою поміщення їх до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини. Вважають, що залишення дітей у відповідачів є небезпечним для їх життя, здоров'я і морального виховання. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Дем'яненко А.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та пояснила, що їх задоволення відповідає інтересам малолітніх дітей. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Прокурор Муха С.О. позовні вимоги з підстав наведених позивачем підтримав в повному обсязі та просить задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, думку прокурора, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Ст. 11 Закону України "Про охоорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 3 ст. 4 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім'ї. Особа може бути примусово ізольована від сім'ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Ч. 1 ст. 170, п. 2-5 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, коли: батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком вказаний [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с. 9, 10, 11). З актів обстеження умов проживання від 15.05.2015 року та 27.11.2015 року вбачається, що в будинку проживання відповідачів та їх дітей по [ADDRESS] антисанітарні умови, стійкий неприємний запах, скрізь розкидане сміття, холодно, брудна постільна білизна; одяг, взуття, речі першої необхідності в занедбаному стані, не придатному для користування, продукти харчування в недостатній кількості; з [PERSON] та [PERSON] проведено профілактичну бесіду ( а.с. 19, 20). Відповідачів повідомлено про відповідальність за невиконання своїх батьківських обов'язків ( а.с. 17,18). 17.02.2016 року за повідомленням міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді працівниками служби міської ради у справах дітей спільно з фахівцем міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було здійснено виїзд за адресою місця проживання цивільного подружжя [PERSON] та [PERSON], які мають на вихованні трьох малолітніх дітей. Під час обстеження було встановлено, що в будинку антисанітарні умови, стійкий неприємний запах, скрізь розкидане сміття, холодно. Всі діти спали напівголі на брудній та мокрій постільній білизні. Одяг, взуття, речі першої необхідності в занедбаному стані, не придатному для користування, продукти харчування в будинку взагалі відсутні. Батько мав видимі сліди алкогольного похмілля, а мати була відсутня, за поясненнями [PERSON] вона пішла з дому вчора та не повернулась і вимкнула мобільний телефон ( а.с. 8). В цей же день служба у справах дітей звернулась до міського голови з клопотанням щодо прийняття рішення про негайне відібрання малолітніх дітей у батьків у зв'язку з безпосередньою загрозою для їх життя та здоров'я ( а.с. 7). Згідно рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради № 37 від 18.02.2016 року малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], були негайно відібрані у [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6). Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що вона є завідувачем Підлипненської амбулаторії та сімейним лікарем [PERSON]. З 2011 року родина знаходиться під наглядом, після народження першої дитини щороку проводять обстеження умов проживання комісійно, умови проживання погані. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він був дільничним інспектором на дільниці, де мешкають відповідачі в 2014-2015 роках. Неодноразово від сусідів, голови сільської ради надходили скарги щодо неналежного виховання відповідачами дітей, чоловік бив дружину, умови проживання погані. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, пояснив, що вона працює поштаркою та є депутатом сільської ради, родину відповідачів знає давно, проживає по сусідству. Відповідач зловживає спиртними напоями, а мати часто залишала дітей одних, умови проживання погані, брудно, постійно скаржаться сусіди, що батьки неналежним чином утримують і виховують дітей. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Компетентними державними органами, зокрема Службою у справах дітей Конотопської міської ради та Конотопським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вживались заходи щодо вирішення ситуації, яка сталася з малолітніми дітьми до їх відібрання у відповідачів, родина перебувала під соціальним супроводом. Аналізуючі зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку, що в даному випадку виправдовується встановлення державної опіки над дітьми, станом їх фізичного та психічного здоров'я. Ситуацію, що сталася в родині [PERSON] вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, за допомогою компетентних державних органів, не вдалося. Виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей, враховуючи характер винної поведінки відповідачів та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], необхідно відібрати у [PERSON] та [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав, попередивши останніх про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Вирішення питання передання дітей органу опіки і піклування, суд розглядає виключно як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинитися, коли це дозволять обставини, при цьому батьки з дітьми не позбавлені можливості підтримувати регулярні контакти між собою. Суд вважає необхідним роз'яснити [PERSON], [PERSON], що відповідно до ч. 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за їх заявою може постановити рішення про повернення дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. , по 275 грн. 60 коп. з кожного.

Outcome: approved