Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6607,76 грн. та стягнення судового збору. Вимоги мотивуються тим, що [PERSON] за період часу з 01.08.2008р. по 31.07.2014р. користувався послугами з централізованого та водовідведення за спожиті послуги плату здійснював не в повному обсязі внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 6607,76 грн.. Оскільки відповідач в добровільному порядку суму боргу не погасив, тому позивач вимушений звернутись з позовом до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17.09.2014р. Малиновським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 6607,76 грн. а також суму судового збору в розмірі 121,80 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.11.2014р. скасовано вище зазначений судовий наказ. Відповідно до розрахунку заборгованості, вбачається, що [PERSON] не в повному обсязі здійснював оплату за спожиті послуги та у період з 01.08.2008р. по 31.07.2014р. утворилася заборгованість в розмірі 6607,76 грн. 27.03.2014 року між ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №50177, відповідно до умов якого, відповідач взяв на себе зобов'язання надавати позивачу, як споживачеві вчасно послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення, а останній зобов'язувався своєчаснооплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах договору. Таким чином в період з 01.08.2008р. по 26.03.2014р. між ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» та [PERSON] не існувало договірних правовідносин, а тому спожиті послуги водопостачання та водовідведення відбулися без достатньої правової підстави. Отримання таких послуг без встановлення обов»язку щодо їх оплати стали наслідком збереження відповідачем власного майна, яким є грошові кошти. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦПК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В зв'язку з тим, що відповідач порушив умови договірних відносин, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved