Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

У липні 2013 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування свої позовних вимог у позовній заяві посилався на те, що між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-305/109/2008 від 22 квітня 2008 року. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кошти на загальну суму 74 112,52(сімдесят чотири тисячі сто дванадцять,52) доларів США на придбання нерухомого майна, на термін з 22 квітня 2008 року до 24 квітня 2028 року. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № SR-305/109/2008 від 22 квітня2008 року. Всупереч умовам кредитного договору та договору поруки, відповідачі не здійснюють чергові погашення кредитів відповідно до графіка, чим порушують взяті на себе забов'язання. За несвоєчасну сплату тіла кредиту була нарахована пеня та відсотки за користування ним. Згідно з умовами купівлі-продажу кредитного портфелю від 23 вересня 2011 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-305/109/2008 від 22 квітня 2008 року, на основі того, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ "ОТП Банк". Оскільки зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором виконувалися неналежним чином, станом на 27 травня 2013 року утворилась заборгованість по кредиту у розмірі 767 564,99 грн., з них заборгованість по кредиту 548 117,57 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів на його користь. 10 жовтня 2013 року по даній цивільній справі було ухвалено заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. 27 лютого 2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було скасовано заочне рішення суду від 10 жовтня 2013 року та призначено вказану цивільну справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що відповідачем була сплачена частина суми заборгованості за кредитним договором, просив суд відмовити у задоволенні позову. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами е будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наївність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними с докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України, умовами кредитного ML-305/109/2008 від 22 квітня 2008 року, умовами договору поруки № № SR-305/109/2008 від 22 квітня 2008. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок , а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № ML-305/109/2008 (а.с. 8-12). Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит на загальну суму 74 112, 52 (сімдесят чотири тисячі сто двадцять,52) доларів США на придбання нерухомого майна, терміном з 22 квітня 2008 року до 24 квітня 2028 року, відповідач в свою чергу зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, передбачені кредитним договором. Згідно з п. 1.5.1 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. Також, відповідно до умов кредитного договору, а саме п. 4.1, за порушення позичальником прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом у визначені договором строки, за прострочення виконання боргових зобов'язань, за нецільове використання кредиту передбачена відповідальність позичальника у вигляді штрафу та пені. З метою виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № ML-305/109/2008 від 22 квітня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № № SR-305/109/2008 від 22 квітня 2008 року (а.с. 13). Таким чином відповідач [PERSON], у порядку та на умовах, передбачених договором поруки зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] її боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. В порушення зазначених норм закону та умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 767 564,99 грн., з них заборгованість по кредиту 68 574,70 грн., заборгованість по відсоткам - 27 454,95 грн.. В добровільному порядку питання не вирішене і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду. Пунктом 1.9.1 ч. 2 кредитного договору встановлено, що незважаючи на інші положення цього договору позивач має право вимагати дострокового виконання боргових забов'язань в цілому або у визначеній частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших забов'язань за договором та/або умовами договору поруки. Згідно п. 4.1.2. Кредитного договору за прострочення виконання зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник крім пені сплачує Банку додатково штраф у розмірі 0,01 % від суми прострочених Боргових зобов'язань, але не менше 25,00 (Двадцяти п'яти) грн. Відповідно до п. 4.1.3. Кредитного договору за прострочення виконання зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник крім пені та штрафу передбачених сплачує Банку додатковий штраф у розмірі 0,02 % від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50,00 (п'ятдесяти) грн. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Цивільним кодексом передбачено можливість визначення зобов'язання в іноземній валюті. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 23 вересня 2011 року публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за Кредитним договором № МL - 305/109/2008 від 22 квітня 2008 року, який був укладений між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON], а також за Договором поруки № SR-305/109/2008 від 22 квітня 2008 року, який був укладений між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином, згідно зі ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ст. 37 ЦПК України, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" є правонаступником Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк". Таким чином, до позивача перейшли всі права ПАТ "ОТП Банк" щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором та договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Відповідачі, зі свого боку погодилися з такими умовами договору, підписавши кредитний договір та договір поруки особисто. Отже, зупинивши свій вибір на ПАТ «Банк Форум», позивач і відповідачі погодилися на умови про надання кредиту та договору поруки як такі, що їх влаштовували. Банк не примушував, не нав'язував своїх послуг відповідачам та не вимагав укладення договору. Це була ініціатива особисто позивача та відповідачів. Суд приймає до уваги також і ті обставини, що при укладенні кредитного договору № ML-305/109/2008 від 22 квітня 2008 та договору поруки № SR-305/109/2008 від 22 квітня 2008 року було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. На момент укладення вказаних договів обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами та печатками сторін; правочин був спрямований на отримання кредиту та у його погашенні згідно умов даного договору. Також, суд приймає до уваги те, що [PERSON] були перераховані кошти в сумі 95 940,25 грн. ЗАТ «ОТП Банк», згідно копій квитанцій, наявних в матеріалах справи (а.с. 76-87), а, отже, заборгованість за кредитним договором № ML-305/109/2008 від 22 квітня 2008 року відповідачем була частково погашена. З урахуванням положень зазначених норм та встановлених фактичних обставин справи, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.. 88 ЦПК якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial