Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

У грудні 2020 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач 1) про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування. Підставність вимог позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який приходиться їй рідним батьком. Після смерті батька відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 23.04.2018, відповідно до якого він на випадок своєї смерті зробив особисте розпорядження, згідно якого заповів усе належне йому рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось їй - своїй дочці [PERSON] , а земельну ділянку, площею 2,9256 га, кадастровий номер - 0522287000:06:000:0424, що розташована на території Щасливської сільської ради - дочці [PERSON] . Сторони спору спадщину прийняли шляхом звернення до нотаріуса із заявами відповідного змісту, утім позивачеві було відмовлено у видачі нотаріального акту на її ім`я на майно, що увійшло до складу спадкової маси у вигляді житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , оскільки вказаний об`єкт нерухомості мав статус колгоспного двору, отож належить його членам на праві спільної сумісної власності, однак визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представляється за можливе визначити, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду 12.01.2021 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання у справі. Також було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме про витребування у приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. матеріалів спадкової справи №17/2020 від 29.07.2020 до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . 15.03.2021 за клопотання позивача було витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 20.05.2021 за клопотанням позивача до участі у справі було залучено у якості співвідповідача [PERSON] 04.06.2021 відповідач [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку нерухомого майна у порядку спадкування. Ухвалою суду від 08.06.2021 зустрічну позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом № 136/1926/20 та призначено їх спільний розгляд. У визначений судом строк відповідачі не подали до суду відзиву на первісний позов. Позивачем не було подано відзиву на зустрічну позовну заяву. У підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак перша надала до суду заяву, в якій позовні вимоги за первісним позовом підтримала просила суд їх задовольнити в обсязі, з урахуванням наявності зустрічного позову, за яким вимоги визнала та не заперечувала щодо його задоволення. Просила суд розгляд справи здійснювати у її відсутність. Відповідач [PERSON] не заперечувала щодо задоволення вимог як за первісним так і зустрічним позовами, з урахуванням обставин встановлених в ході судового розгляду, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Співвідповідач [PERSON] первісний позов визнав в частині, що не суперечить його вимогам за зустрічним позовом, просив суд зустрічний позов задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутність. Ураховуючи те, що сторони спору не з`явились в судове засідання, скориставшись своїми правами на розгляд справи у їх відсутність про що надали до суду заяви відповідного змісту, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що [INFO] помер [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи №17/2020 встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за заповітом вчиненим 23.04.2018 відповідно до якого спадкодавець на випадок своєї смерті розпорядився усім належним майном заповівши його дочці, яка є позивачем у справі - [PERSON] , окрім земельної ділянки, площею 2,9256 га, кадастровий номер0522287000:06:000:0424, в межах згідно з планом, що розташована на території Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області, - заповівши її відповідачеві у справі - [PERSON] . Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Щасливської сільської ради Липовецького району 23.04.2018 та за життя спадкодавця не змінений та не скасований (а.с.43). Особи визначені у заповіті, які є сторонами цього спору звернулись до нотаріуса у межах строку визначеного законодавцем із заявами відповідного змісту, отож спадщину прийняли, відтак вона їм належить. При цьому, за матеріалами цивільної справи не встановлено інших спадкоємців, які мали б право на обов`язкову частку за наявності заповіту [PERSON] .. Отож встановлені судом обставини свідчать про те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли дві особи - [PERSON] та [PERSON] . 16.11.2020 приватним нотаріусом Кобзар С.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , мотивуючи тим, що вказаний об`єкт нерухомості належить до колгоспного двору, отож належить його членам на праві спільної сумісної власності, однак визначити яка частка належала спадкодавцеві йому не представляється за можливе. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння (а.с.16) житловий будинок в [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, головою якого зазначено [PERSON] .. Згідно відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідках від 21.12.2020 та Витягу із по господарської книги по особовому рахунку за № [NUMBER] , житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , належав до колгоспного двору станом на 15.04.1991 членами якого були [PERSON] та [PERSON] . Факт перейменування вулиць в с. Щаслива підтверджується рішенням №35 Щасливської сільської ради 4 сесії 7 скликання від 17.03.2016, відповідно до якого [ADDRESS] . Зібрані у справі докази підтверджують, що спірний об`єкт нерухомості належав двом особам на праві спільної су3місної власності частки яких є рівними, тобто по Ѕ кожному [PERSON] та [PERSON] .. Судом було встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Із матеріалів спадкової справи, яка була витребувана після смерті [PERSON] №15/2017 встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась за заповітом вчиненим спадкодавцем 18.10.2016, відповідно до якого спадкодавець заповіла усе рухоме та нерухоме майно своєму онукові [PERSON] , який спадщину прийняв шляхом звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою відповідного змісту, отож спадщину прийняв. Інші спадкоємці, тобто ті які мають право на обов`язкову частку у спадщині за наявності заповіту - чоловік спадкодавця [PERSON] надав нотаріусу заяву про відмову від права на спадкування, отож [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , тому в силу приписів ст.1268 ЦК України, вона йому належить. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] у вигляді Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , спадкоємцем іншої частки в розмірі Ѕ цього ж об`єкта нерухомості після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON] . Позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права на вищевказане спірне майно в нотаріальному порядку від незалежних від неї обставин, які було встановлено вище. Вказані обставини будуть перешкодою й для оформлення нотаріусом спірного майна відповідачем [PERSON] у порядку спадкування. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав обох сторін спору, що є очевидним, а обраний ними спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови обґрунтовані. Крім цього, відповідачі за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом надали суду заяви про визнання позовів. Ураховуючи те, що визнання сторонами вимог за пред`явленими до них позовами не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання позову та виносить рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів.

Outcome: approved