Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 07.08.1991 в с. Щаслива Липовецького району Вінницької області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач, будучи дружиною спадкодавця, відтак спадкоємцем першої черги спадкування спадщину прийняла згідно вимог законодавства діючого на момент відкриття спадщини, однак у видачі нотаріального акту на частку у житловому будинку, яка увійшла до складу спадкової маси нотаріус відмовив,\~мотивуючи тим, що обєкт нерухомості належав співвласникам на праві спільної сумісної власності, оскільки мав статус колгоспного двору, а встановити, яка частка зазначеного будинку належить спадкодавцю нотаріусу не представляється за можливе, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву на позов, утім сільським головою надано заяву про визнання позову, відповідно до якої він не заперечував обставини викладені позивачем у позові, просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з'явились, представник просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. За клопотанням\~представника позивача\~ухвалою суду\~від 23.10.2018\~було витребувано\~матеріали спадкової\~справи до\~майна померлого 07.08.1991 [PERSON]. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши матеріали\~цивільної справи,\~повно з'ясувавши\~обставини справи\~та перевіривши\~їх зібраним\~у справі\~доказами,\~встановив,\~що 07.08.1991 в с. Щаслива Липовецького району Вінницької області помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-АМ №416375, а.с.6). Із матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON], які були витребувані судом було зясовано, що позивач, [PERSON], будучи дружиною спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування, скористалась своїм правом на прийняття спадщини згідно вимог чинного на момент відкриття спадщини законодавства. Інші спадкоємці за матеріалами справи відсутні, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, на що вказують довідки видані виконавчим комітетом Щасливської сільської ради за №612, 613 від 12.09.2018. Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 10.10.2018 позивачу\~відмовлено у видачі на її імя нотаріального акту на житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами, розташований в с. Щаслива,\~Липовецького району Вінницької області, по вулиці Миру, 52. Відмова нотаріуса мотивована тим, що обєкт нерухомості належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється\~нотаріусу можливим (а.с.16). Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування"\~роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.\~120\~Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст.\~121,\~123 Цивільного кодексу\~Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п.\~6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 2005\~року N\~20\~"Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до свідоцтва №99 про право особистої власності на домоволодіння від 21.02.1989, житловий будинок за №52 по вул. Фрунзе, в селі Щаслива, Липовецького району, належить до суспільної групи колгоспний двір (а.с.7). Згідно Рішення №35 від 17.03.2016 виданого Щасливською сільською радою Липовецького району Вінницької області "Про перейменування вулиць в селі Щаслива" вулицю Фрунзе перейменовано на вулицю Миру (а.с.8). Згідно відомостей Щасливської сільської ради, які відображені у довідці №613 від 12.09.2018, станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору вищевказаного житлового будинку був [PERSON], членами колгоспного двору була його дружина [PERSON] (а.с. 12). Наведене свідчить, що [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок за №52 по вулиці Миру (раніше вул. Фрунзе) в с. Щаслива, Липовецького району. Зібрані у справі докази підтверджують те, що після смерті спадкодавця позивач успадкувала належну йому частку спірного обєкта нерухомості, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості. За таких\~обставин та\~у контексті\~приведених вище\~правових норм,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивачем\~доведено обставини\~викладені у\~позовній заяві, наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його повне задоволення. Відповідно до ч.1ст.142 ЦПК України, у\~\~разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved