Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] третя особа Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання права власності та скасування арешту. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 12.09.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, так відповідно до умов договору позики позивач передав відповідачеві грошові кошти у розмірі 16 000 доларів США (шістнадцять тисяч доларів СІЛА), що в еквіваленті на національну грошову одиницю України гривню за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору становило 4,8523 грн. за один долар США, а саме 77 636,80 гривень. В забезпечення виконання зазначеного зобов'язання відповідач передав [PERSON] на підставі розписки від 12.09.2008 року автомобіль SKODA SUPERB CLASSIC 1.8, ідентифікатор [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, об'єм двигуна V=1781, чорного кольору (далі по тексту автомобіль SKODA). Зазначений автомобіль належить відповідачеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], що видане МРЕВ м. Харкова ДАІ ГУ УМВС України. Крім того, того ж дня відповідач видав на ім'я [PERSON] доь в порядку передоручення, котра посвідчена ПН ХМНО [PERSON] та зареєстровані реєстрі № 2422. Того ж дня відповідач передав автомобіль, ключі від нього та технічний паспорт на автомобіль. У серпні 2014 року [PERSON] стало відомо, що у зв'язку з відкритим виконавчим провадженням, яке порушене на підстав постанови Дзержинського ВДВ С ХМУЮ про стягнення з відповідача грошових коштів, на автомобіль SKODA було накладено арешт. Позивач вважає, що між ними в дійсності було укладено договір купівлі-продажу автомобіля SKODA, який оформлений шляхом надання генеральної довіреності, укладення договору позики та розписки. Вони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема, відповідач передав [PERSON] майно - ключі від автомобіля SKODA та технічний паспорт на даний автомобіль, а [PERSON] в свою чергу передав відповідачеві грошові кошти у розмірі 16 000 доларів США, згідно умов домовленості. Позивач просить визнати договір позики - удаваним правочином, який приховує договір купівлі- продажу, та визнати за [PERSON] право власності на автомобіль, а також зняти арешт з автомобіля. Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, але від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду даної цивільної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2014 року, на справу " Писатюк проти України ", в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що " розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідача належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідача, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Так в судовому засіданні встановлено, що 12.09.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, так відповідно до умов договору позики позивач передав відповідачеві грошові кошти у розмірі 16 000 доларів США (шістнадцять тисяч доларів СІЛА), що в еквіваленті на національну грошову одиницю України гривню за офіційним курсом НБУ станом на дату укладення договору становило 4,8523 грн. за один долар США, а саме 77 636,80 гривень. В забезпечення виконання зазначеного зобов'язання відповідач передав [PERSON] на підставі розписки від 12.09.2008 року автомобіль SKODA SUPERB CLASSIC 1.8, ідентифікатор [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, об'єм двигуна V=1781, чорного кольору (далі по тексту автомобіль SKODA). Зазначений автомобіль належить відповідачеві на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], що видане МРЕВ м. Харкова ДАІ ГУ УМВС України. Крім того, того ж дня відповідач видав на ім'я [PERSON] доь в порядку передоручення, котра посвідчена ПН ХМНО [PERSON] та зареєстровані реєстрі № 2422. Того ж дня відповідач передав автомобіль, ключі від нього та технічний паспорт на автомобіль. У серпні 2014 року [PERSON] стало відомо, що у зв'язку з відкритим виконавчим провадженням, котре порушене на підстав постанови Дзержинського ВДВ С ХМУЮ про стягнення з відповідача грошових коштів, на автомобіль SKODA було накладено арешт. При таких обставинах, суд вважає, що між ними в дійсності було укладено договір купівлі-продажу автомобіля SKODA, який оформлений шляхом надання генеральної довіреності, укладення договору позики та розписки. Вони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема, відповідач передав [PERSON] майно - ключі від автомобіля SKODA та технічний паспорт на даний автомобіль, а [PERSON] в свою чергу передав відповідачеві грошові кошти у розмірі 16 000 доларів США, згідно умов домовленості. При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст. 209 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно ч.1-2 ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Із аналізу зазначених правових норм вбачається, що договір позики, розписку та довіреність було укладено між сторонами для реального приховання іншого правочину, а саме договору купівлі-продажу, з огляду на це позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав, оскільки на належне йому майно, а саме автомобіль накладено арешт. Згідно ч.1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Договір купівлі продажу автомобіля може вчинятися у письмовій формі. Однак, зважаючи на те, що вони домовились про нотаріальне посвідчення такого правочину - останній є укладений з моменту його нотаріального посвідчення. Суд вбачає, що дійсно між сторонами по справі був укладений договір купівлі - продажу в письмовій формі, бо згідно розписки наданої [PERSON], він власноручно надав розписку про передачу автомобіля, так як були вчинені дії передбачені ч. 1 ст. 655 ЦК України. Згідно частин першої та другої статті 235 ЦК України - удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого праавочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Таким чином суд визнає договір позики від 12.09.2008 року, генеральну довіреність від 12.09.2008 року, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі № 2422 та розписку про отримання грошових коштів і надання в заставу автомобіля в сукупності - удаваним правочином, який приховує договір купівлі - продажу. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У зв'язку з вказаними обставинами, суд вважає можливим зняти арешт з майна, а саме автомобіля SKODA SUPERB CLASSIC 1.8, ідентифікатор [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], 2005 року випуску, об'єм двигуна V=1781, чорного кольору, так як суд з аналізу вищезазначених документів, вважає беззаперечно встановленим, що вказаний автомобіль належить позивачу [PERSON] ,на праві приватної власності. Таким чином, оцінюючи в сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, так як накладення арешту на майно, яке належить позивачу по справі обмежує здійснення позивачу права власності на належне їй майно. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved