Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачем 14.04.2014 року подано до суду відповідний позов. В обґрунтування позову зазначено, що він обіймав посаду генерального директора Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія, з ним було укладено контракт, за умовами якого його призначили на вищевказану посаду на термін з 12.08.2011 року по 11.08.2014 року, а 07.03.2014 року між Держкомтелерадіо України та ним було укладено додаткову угоду № 03/14, якою було продовжено строк дії контракту до 06.08.2019 року. 09 квітня 2014 року ним було отримано наказ Держкомтелерадіо України № 48-К "Про звільнення [PERSON] та розірвання з ним контракту", за яким його було звільнено з посади на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України та підпунктів "а", "б" п. 25 контракту від 12.08.2011 р. № 181 за грубе порушення вимог ЗУ "Про телебачення і радіомовлення", Статуту ДО Луганська ОДТРК, невиконання державного замовлення. Зазначав, що із даним наказом він не згоден, вважає, що його звільнили незаконно. В самому наказі про звільнення всупереч вимогам Контракту не було зазначено, які саме обов'язки були ним не виконанні та які значні негативні наслідки настали для ДО Луганська ОДТРК. Також посилався на те, що не відповідає дійсності посилання в наказі на невиконання державного замовлення, оскільки не зазначено в який саме період ним не виконано державне замовлення, що саме підтверджує факт невиконання державного замовлення. Вважав, що лист Голови Комітету з питань свободи слова та інформації ВРУ Томенка М.В. від 02.04.2014 року № 04-35/20-140, що зазначений у якості підстав для винесення наказу про звільнення є немотивованим втручанням у діяльність ДО Луганська ОДТРК з урахуванням вимог ч.3 ст.5 Закону України «Про телебачення та радіомовлення», будь-яких мотивацій для його звільнення в цьому листі та в листі Луганської обласної державної адміністрації від 14.03.2014 р. № 7/10-1446 не наведено. Також зазначав, що службова записка Абрамова С.О., директора департаменту телебачення і радіомовлення від 07.04.2014 року, яка також покладена в основу наказу є необґрунтованою та відомості, зазначені в ній, не відповідають дійсним обставинам справи. Оскільки, в своїй записці Абрамов С.О. зазначає, що "протягом останнього тижня в інформаційних програмах "Події" Луганської ОДТРК містилися лише 2 сюжети, які стосувалися подій щодо напруженої соціально-політичної ситуації у регіоні", однак це не відповідає дійсності, відповідно до "Звіту про висвітлення у випусках ТВО інформаційних програм ТБ ДО ЛОДТРК теми соціально-політичної ситуації в країні в період з 31.03. до 06.04.2014 p." кожного дня виходили сюжети з інформацію про соціально-політичну ситуацію в Луганській області та в країні в цілому. Фактично Абрамов С.О. ввів Голову Держтелекомрадіо України в оману щодо інформаційної наповненості програм ДО Луганська ОДТРК. Також зазначено, що посилання Абрамова С.О. в своїй службовій записці на те, що "слід зазначити, що в програмах Луганської ОДТРК відсутня державницька позиція щодо засудження дій сепаратистів, зокрема, захоплення ними будівель державних установ, інших екстремістських проявів", прямо суперечать положенням діючого законодавства України, а саме Основному Закону держави - Конституції, положенням що міститься ст. 15, в якій закріплено, що суспільне життя в Україні грунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов'язкова. Цензура заборонена. Така ж позиція закріплена в ст. 5 ЗУ "Про телебачення і радіомовлення" цензура інформаційної діяльності телерадіоорганізації забороняється. Телерадіоорганізація є незалежною у визначенні змісту програм та передач. Не вмотивоване законодавством України втручання органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, громадських чи релігійних об'єднань, їх посадових осіб чи працівників, а також власників у сферу професійної діяльності лерадіоорганізацій не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 6 ЗУ "Про телебачення і радіомовлення" телерадіоорганізації в інформаційних блоках зобов'язані подавати інформацію про офіційно оприлюднену у будь-який спосіб позицію всіх представлених в органах влади політичних сил. Тобто, з урахуванням зазначено, що телерадіоорганізація самостійно визначає зміст програм та передач та жодна "державницька позиція" не може впливати на обов'язок телерадіоорганізації подавати позицію всіх представлених в органах влади політичних сил. Безпосередьно в контракті не визначено його обов'язок притримуватися "державницької позиції" щодо висвітлення тих чи інших подій у нашому суспільстві. Позивачем 14.04.2014 року подано до суду відповідний позов. В обґрунтування позову зазначено, що він обіймав посаду генерального директора Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія, з ним було укладено контракт, за умовами якого його призначили на вищевказану посаду на термін з 12.08.2011 року по 11.08.2014 року, а 07.03.2014 року між Держкомтелерадіо України та ним було укладено додаткову угоду № 03/14, якою було продовжено строк дії контракту до 06.08.2019 року. 09 квітня 2014 року ним було отримано наказ Держкомтелерадіо України № 48-К "Про звільнення [PERSON] та розірвання з ним контракту", за яким його було звільнено з посади на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України та підпунктів "а", "б" п. 25 контракту від 12.08.2011 р. № 181 за грубе порушення вимог ЗУ "Про телебачення і радіомовлення", Статуту ДО Луганська ОДТРК, невиконання державного замовлення. Зазначав, що із даним наказом він не згоден, вважає, що його звільнили незаконно. В самому наказі про звільнення всупереч вимогам Контракту не було зазначено, які саме обов'язки були ним не виконанні та які значні негативні наслідки настали для ДО Луганська ОДТРК. Також посилався на те, що не відповідає дійсності посилання в наказі на невиконання державного замовлення, оскільки не зазначено в який саме період ним не виконано державне замовлення, що саме підтверджує факт невиконання державного замовлення. Вважав, що лист Голови Комітету з питань свободи слова та інформації ВРУ Томенка М.В. від 02.04.2014 року № 04-35/20-140, що зазначений у якості підстав для винесення наказу про звільнення є немотивованим втручанням у діяльність ДО Луганська ОДТРК з урахуванням вимог ч.3 ст.5 Закону України «Про телебачення та радіомовлення», будь-яких мотивацій для його звільнення в цьому листі та в листі Луганської обласної державної адміністрації від 14.03.2014 р. № 7/10-1446 не наведено. Також зазначав, що службова записка Абрамова С.О., директора департаменту телебачення і радіомовлення від 07.04.2014 року, яка також покладена в основу наказу є необґрунтованою та відомості, зазначені в ній, не відповідають дійсним обставинам справи. Оскільки, в своїй записці Абрамов С.О. зазначає, що "протягом останнього тижня в інформаційних програмах "Події" Луганської ОДТРК містилися лише 2 сюжети, які стосувалися подій щодо напруженої соціально-політичної ситуації у регіоні", однак це не відповідає дійсності, відповідно до "Звіту про висвітлення у випусках ТВО інформаційних програм ТБ ДО ЛОДТРК теми соціально-політичної ситуації в країні в період з 31.03. до 06.04.2014 p." кожного дня виходили сюжети з інформацію про соціально-політичну ситуацію в Луганській області та в країні в цілому. Фактично Абрамов С.О. ввів Голову Держтелекомрадіо України в оману щодо інформаційної наповненості програм ДО Луганська ОДТРК. Також зазначено, що посилання Абрамова С.О. в своїй службовій записці на те, що "слід зазначити, що в програмах Луганської ОДТРК відсутня державницька позиція щодо засудження дій сепаратистів, зокрема, захоплення ними будівель державних установ, інших екстремістських проявів", прямо суперечать положенням діючого законодавства України, а саме Основному Закону держави - Конституції, положенням що міститься ст. 15, в якій закріплено, що суспільне життя в Україні грунтується на засадах політичної, економічної та ідеологічної багатоманітності. Жодна ідеологія не може визнаватися державою як обов'язкова. Цензура заборонена. Така ж позиція закріплена в ст. 5 ЗУ "Про телебачення і радіомовлення" цензура інформаційної діяльності телерадіоорганізації забороняється. Телерадіоорганізація є незалежною у визначенні змісту програм та передач. Не вмотивоване законодавством України втручання органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, громадських чи релігійних об'єднань, їх посадових осіб чи працівників, а також власників у сферу професійної діяльності лерадіоорганізацій не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 6 ЗУ "Про телебачення і радіомовлення" телерадіоорганізації в інформаційних блоках зобов'язані подавати інформацію про офіційно оприлюднену у будь-який спосіб позицію всіх представлених в органах влади політичних сил. Тобто, з урахуванням зазначено, що телерадіоорганізація самостійно визначає зміст програм та передач та жодна "державницька позиція" не може впливати на обов'язок телерадіоорганізації подавати позицію всіх представлених в органах влади політичних сил. Безпосередьно в контракті не визначено його обов'язок притримуватися "державницької позиції" щодо висвітлення тих чи інших подій у нашому суспільстві. Окрім цього, посилався на те, що під час його звільнення було допущено порушення порядку звільнення, що передбачений вимогами КЗпП України. В порушення вимог ст..149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власником або уповноваженим ним органом не було запропоновано йому надати письмові пояснення з приводу порушення трудової дисципліни. Коли йому було надано 09.04.2014 p оку для ознайомлення наказ № 48-К від 09.04.2014 pоку, брата пояснення від нього ніхто не хотів, коли на другому аркуші наказу він ставив свій підпис, в пункті 1, серед підстав, не було зазначено "акт про відмову [PERSON] про надання письмових пояснень стосовно діяльності Державної організації Луганська ОДТРК від 09.04.2014 року. Тобто, на думку позивача цей наказ було перероблено після того, як він з ним ознайомився та сам акт було складено після цього, що також є порушенням, оскільки письмові пояснення працівника чи акт про відмову їх надавати мають бути складені до винесення відповідного наказу. Вважав, що його звільнення є незаконним, обставини на які посилається відповідач Держкомтелерадіо України суперечать вимогам діючого законодавства, а тому наказ про звільнення підлягає скасуванню. Також підлягає скасуванню наказ, що був виданий заступником генерального директора ДО Луганська обласна державна телерадіокомпанія Гаркушею В.В. від 10.04.2014 року № 49-к про звільнення його з посади генерального директора 09.04.2014 року, оскільки його було видано на виконання свідомо незаконного наказу від 09.04.2014 року № 48-к, про що прямо зазначено в його тексті. Крім того, відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (абзац другий пункту 2.26), затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 визначено, що днем звільнення вважається останній день роботи. Таким чином, звільнення його 09.04.2014 р. наказом від 10.04.2014 р. є не тільки незаконним, а й об'єктивно неможливим. Просив скасувати накази Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 48-К від 09.04.2014 р. "Про звільнення [PERSON] та розірвання з ним контракту", Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія від 10.04.2014 р. № 49-к про звільнення [PERSON], та поновити його на роботі. Також просив відповідно до вимог ч.1, 2 ст.235 КЗпП України стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 09.04.2014 року. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, додатково в обґрунтування доводів незаконності звільнення позивача зазначив, що безпосередньо в самому наказі про звільнення не було наведено чітко яку саме конкретну норму було порушено позивачем. Державним комітетом в наказі загалом зазначено на порушення позивачем Закону України «Про телебачення і радіомовлення», Статуту Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія, та на невиконання державного замовлення. Вважав, що факт порушення Закону «Про телебачення і радіомовлення» та так само як і Статуту конкретно не наведений, не зазначено яку ж саме норму відповідного Закону та Статуту порушив позивач, тому аналізуючи всі підстави для звільнення генерального директора передбачені п.25 п.п.а,б Контракту, вважав, що таких доказів з боку відповідачів не було надано. При звільненні було допущено процедуру звільнення з роботи, оскільки всупереч вимогам ст..149 КЗпП України позивачу не пропонувалось надати письмові пояснення з приводу нібито порушень. Він дійсно прибув до м.Київ за телеграмою, але при цьому вирішувались виробничі питання, до начальника відділу кадрової роботи його не викликали та не пропонували надати пояснення, посилання нібито на акт про його відмову від дачі пояснень не є обґрунтованим, оскільки при первісному ознайомленні з наказом про звільнення посилань на даний акт взагалі не містилось. Що стосується посилання сторони відповідача на невиконання державного замовлення, зазначив, що станом на день винесення наказу 09.04.2014 року тематичний плат та державне замовлення не було затверджено безпосередньо відповідачем Державним комітетом. Сам тематичний план складається з 2 частин - з договорів щодо передачі сигналу та тематичного плану та обсягів програм. Факту порушення фінансової дисципліни позивачем не було встановлено, а тематичний план не був затверджений, тому посилання на невиконання неіснуючого державного замовлення є безпідставним. Зауважив на те, що тематичний план на затвердження був наданий 15.04.2014 року, а затверджений 18.04.2014 року. Також просив врахувати, що факт колективного звернення працівників Луганської обласної телерадіокомпанії не мав місце, номенклатура справ, що була надана представником відповідача телерадіокомпанії спростовує відповідні доводи, лист ОДА датований 14.03.2014 року та підписаний не колективом. Звертав увагу суду на те, що на момент виходу програм, які нібито на думку відповідача Державного комітету суперечать вимогам , відповідне рішення ще не було прийнято, безпосередньо рішення датовано 25.03.2014 року. Посилався на те, що із змісту наданого у якості доказу диску із записами програм вбачається, що протягом квітня виходили не лише програми «Події», а й «Тема дня», «Кредит довіри», та оцінювати безпосередньо зміст програм не є можливим, оскільки це є оціночним судженням. Окрім того, зазначив, що відповідно до рейтингів виконання державного замовлення за 2013 рік Луганська обласна державна телерадіокомпанія отримала найвищу оцінку серед інших телерадіокомпаній. З урахуванням всіх викладених доводів в позові, у виступі, просив позовні вимоги задовольнити, скасувати накази про звільнення, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача Державного комітету телебачення і радіомовлення України в судове засідання не з'явився, подав суду письмові заперечення проти позову, позовні вимоги не визнали, просили розглядати справу за їх відсутності. В обґрунтування заперечень посилались на те, що Луганська ОДТРК відповідно до свого Статуту, затвердженого наказом Держкомтелерадіо України від 18.09.2009 № 318, є юридичною особою публічного права, яка заснована на державній власності та підпорядкована Держкомтелерадіо України, фінансується за рахунок державного бюджету і додаткових асигнувань, що виділяються цільовим призначенням Держкомтелерадіо України. 12.08.2011 між Держкомтелерадіо України та позивачем був укладений контракт № 181 та видано наказ від 12.08.2011 № 225-к про призначення [PERSON] на посаду генерального директора Луганської ОДТРК. Відповідно до п. З Контракту Керівник є повноважним представником Телерадіокомпанії під час реалізації повноважень, функцій, обов'язків, передбачених актами законодавства, статутом організації та іншими нормативними документами. Умови розірвання трудового договору, в тому числі достроково встановлюються за угодою сторін, в тому числі й умови які передбачені контрактом. Відповідно до п. 16 Положення про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.93 № 203, контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. П. 17 цього Положення передбачено, що при розірванні контракту на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України. Також зазначали, що відповідно до п.25 Контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном, в тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії, у разі, зокрема: а) невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом; б) одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки. Листом від 14.03.2014 № 7/10-1446 до Держкомтелерадіо України звернулась Луганська обласна державна адміністрація із пропозицію щодо звільнення Позивача з посади генерального директора Луганської ОДТРК. Крім цього, до Держкомтелерадіо України із супровідним листом Голови Комітету з питань свободи слова та інформації Верховної Ради України Томенка М.В. від 02.04.2014 № 04-35/20-140 надійшло колективне звернення працівників Телерадіокомпанії від 14.03.2014 № 20-140 щодо звільнення Позивача із займаної посади через порушення Телерадіоорганізацією в особі її керівника, зокрема, вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» щодо недопущення використання телерадіоорганізацій для закликів до насильницької зміни конституційного ладу України; закликів до розв'язування війни, агресивних дій або їх пропаганди; пропаганди винятковості, зверхності або неповноцінності осіб за ознаками їх релігійних переконань, ідеології, належності до тієї чи іншої нації або раси, фізичного або майнового стану, соціального походження (копії додаються). Посилались в запереченнях на те, що керівник Телерадіокомпанії може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи органу управління майном до закінчення терміну його дії, в тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, а Луганська ОДА є місцевим органом державної виконавчої влади. Лист Голови Комітету з питань свободи слова та інформації Верховної Ради України Томенка М.В. від 02.04.2014 № 04-35/20-14 є лише супровідним листом до колективного звернення працівників Телерадіокомпанії від 14.03.2014 № 20-140, і був направлений до розгляду відповідно до компетенції в Держкомтелерадіо України. Також зазначали, що Колегія Держкомтелерадіо України рішенням від 25.03.20 1 4 № ? ухвалила враховувати у державному замовленні виробництво телерадіопрограм, спрямованих на нейтралізацію інформаційних впливів з боку Російської Федерації, дотримання вимог чинного законодавства стосовно неприпустимості поширення в ефірі закликів до сепаратизму, насильницької зміни конституційного ладу в Україні, розв'язання війни, інших агресивних дій; здійснювати постійний контроль за дотриманням державними телерадіоорганізаціями вимог до змістовного наповнення програмного продукту та відповідності його критеріям формування державного замовлення на виробництво і розповсюдження теле- та радіопрограм. Крім цього, листом Держкомтелерадіо України від 12.03.2014 № 860/29/3 в рамках методологічного забезпечення та координації діяльності державних телерадіоорганізацій, що належать до сфери його управління, до телерадіокомпаній була доведена інформація щодо необхідності корегування програмного наповнення державних теле- та радіокомпаній, зокрема, рекомендовано залучати до прямих ефірів, інформаційно-аналітичних програм експертів, лідерів громадської думки, представників громадських організацій державницького спрямування. Під час проведення моніторингу змістовного наповнення теле- та радіопрограм, вироблених Луганською ОДТРК за державним замовленням в період з 04.03.2014 по 09.04.2104, було виявлено невиконання вимог відповідно рішення, листа та вимог ст. 57 та ст. 59 Закону «Про телебачення і радіомовлення», що зобов'язує телерадіоорганізації поширювати об'єктивну, неупереджену та збалансовану інформацію. В тому числі в програмах «Телеформат» від 04.03.2014 та від 11.03.2014 простежувалась упередженість подання інформації, а також відсутність її збалансованості. Така ж ситуація спостерігалась і в програмі «Тема дня» від 05.03.2014, від 11.03.2014 та від 12.03.2014. Крім цього, до прямих ефірів інформаційно-аналітичних програм не запрошувались експерти, лідери громадської думки, представники громадських організацій державницького спрямування. Разом із цим, 21.03.2014 в ефірі Телерадіокомпанії в програмі новин «Події» мали місце інформативні матеріали щодо федералізації Донбасу та визнання центральної влади України та рішень, що нею ухвалюються, не повною мірою легітимними. 31.03.2014 року у підсумкових новинах коментувалися події, що відбувалися в неділю 30.03.2014 року в Луганську, а саме: «У неділю відбулася хода «Україна - це Русь!». Головна мета події - достукатися до обласної влади про необхідність проведення референдуму щодо федералізації України. Хода розпочалася одразу у 8-ми куточках Луганська. Після чого всі учасники зібралися біля пам'ятника Шевченку та провели традиційний мітинг» Також зазначали на те, що протягом тижня, що передував звільненню Позивача, в інформаційних програмах «Події» Луганської ОДТРК містилися лише 2 сюжети, які стосувалися подій щодо напруженої соціально-політичної ситуації у регіоні. В програмах Луганської ОДТРК була відсутня позиція щодо засудження дій сепаратистів, зокрема, захоплення ними будівель державних установ, інших екстремістських проявів, не було співставлення різних поглядів на події на Луганщині, був відсутній поглиблений аналіз наслідків для економіки регіону та якості життя населення у разі від'єднання Донбасу від України. З урахуванням проведеного моніторингу, вважали, що позивачем як керівником Луганської ОДТРК були порушені вимоги ст. 57 та ст. 59 Закону «Про телебачення і радіомовлення» щодо поширення неупередженої та збалансованої інформації, вимоги рішення колегіального органу Держкомтелерадіо України стосовно неприпустимості поширення в ефірі закликів до сепаратизму, насильницької зміни конституційного ладу в Україні, розв'язання війни, інших агресивних дій, а також не дотримано рекомендацій щодо залучення до прямих ефірів, інформаційно-аналітичних програм експертів, лідерів громадської думки, представників громадських організацій державницького спрямування, що, в свою чергу, спричинило порушення виконання Телерадіокомпанією державного замовлення. Про це було зазначено у доповідній записці директора департаменту телебачення і радіомовлення Держкомтелерадіо України Абрамова С.О. Голові Держкомтелерадіо України Наливайку О.І. від 07.04.2014 року ,яка з урахуванням встановлений обставин є обґрунтованою та відповідає дійсності. За результатами розгляду вказаної вище інформації наказом Голови Держкомтелерадіо України від 09.04.2014 № 48-к Позивача було звільнено з посади генерального директора Луганської ОДТРК та розірвано з ним контракт відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України, пп. «а» та «б» п. 25 Контракту, за грубе порушення вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення», Статуту Луганської ОДТРК та невиконання державного замовлення. Також зазначали, що в даному випадку, звільнення згідно з п. 8. ст. 36 КЗпП України дисциплінарним стягненням не визнається, та вимоги ст..149 КЗпП України на зазначені правовідносини щодо необхідності витребовування від порушника трудової дисципліни письмових пояснень, в даному випадку не застосовуються. В той же час зазначили, що [PERSON] був запрошений начальником відділу кадрової роботи та державної служби Держкомтелерадіо України Трижичинським І.М. прибути 09.04.2014 до Держкомтелерадіо України для надання пояснень стосовно порушень, допущених у роботі Луганської ОДТРК, але 09.04.2014 станом на 11 год. 30 хв.. Позивач не з'явився до відділу кадрової роботи та державної служби та відмовився надавати письмові пояснення, було складено відповідний акт та підготовлено проект наказу про звільнення Позивача із займаної посади з посиланням на акт про відмову надати пояснення. Після підписання наказу його копія була надана позивачу, та твердження Позивача про те, що йому був наданий для ознайомлення наказ без зазначення серед підстав акту про відмову надання пояснень, а також те, що такий акт був складений після винесення наказу, не відповідає дійсності. Враховуючи наведене, просили в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія в судове засідання не з'явився, подав суду письмові заперечення проти позову, позовні вимоги не визнали, просили розглядати справу за їх відсутності. В обґрунтування заперечень посилались на те, що Державна організація Луганська обласна державна телерадіокомпанія відповідно до Статуту, затвердженого наказом Держкомтелерадіо України від 18.09.2009 №318, є юридичною особою публічного права, яка заснована на державній власності та підпорядкована Державному комітету телебачення і радіомовлення України, фінансується за рахунок державного бюджету і додаткових асигнувань, що виділяються цільовим призначенням Держкомтелерадіо України. Відповідно до п.37 ч.4 Положення про Державний комітет телебачення і радіомовлення України, затвердженого Указом Президента України від 07 травня 2011 року №539/2011 Держкомтелерадіо утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи та організації, затверджує їх положення (статути), в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад їх керівників, формує кадровий резерв на посади керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Держкомтелерадіо України. Зазначене також відображається у п.5.1 Статуту ДО ЛОДТРК, а саме: управління Телерадіоорганізацією здійснює генеральний директор. Генеральний директор призначається на посаду та звільняється з посади Головою Держкомтелерадіо за контрактом відповідно до законодавства. У зв'язку із чим безпосередньо розпорядчих наказів щодо призначення чи звільнення генеральних директорів телерадіокомпанія не видає, та лише на підставі наказів Держкомтелерадіо ДО ЛОДТРК видає власні накази щодо виплат заробітної плати та видає оформленні належним чином трудові книжки звільненим генеральним директорам. Відповідний наказ від 10 квітня 2014 року №49-к було видано на підставі наказу Держкомтелерадіо про звільненням [PERSON] від 09 квітня 2014 року №48-к, який Позивач надав провідному інженеру з підготовки кадрів телерадіокомпанії 10 квітня 2014 року після повернення із відрядження з м. Києва, цього ж дня було видано наказ ДО ЛОДТРК № 49-к для проведення розрахунку та вручення Позивачу трудової книжки. 08 травня 2014 року наказом №59-к було внесено зміни у формулювання наказу телерадіокомпанії від 10.04.2014 № 49-к. Також не погоджувались із вимогами позивача щодо стягнення середнього заробітку, оскільки належним відповідачем є та юридична особа, з якою позивачем укладено трудовий договір, а контракт з позивачем укладав Держкомтелерадіо, який й було розірвано з ініціативи Держкомтелерадіо. Тому підстав для стягнення середнього заробітку з них немає. Зазначали, що Держкомтелерадіо наказом призначив в.о. генерального директора, таким чином фонд оплати праці не змінився, тому зробити виплату в межах визначених асигнувань ДО ЛОДТРК не має можливості. Просили в задоволенні позову за вимогами до Державної організації Луганської обласної державної телерадіокомпанії відмовити. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору , в якому строк його дії, права, обов'язки та відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору можуть встановлюватися угодою сторін. Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до Статуту Державної організації Луганської обласної державної телерадіокомпанії та його додатку, телерадіоорганізація є юридичною особою публічного права, є бюджетною організацією, фінансується за рахунок державного бюджету і додаткових асигнувань, що виділяються цільовим призначенням Держкомтелерадіо, має самостійний баланс, рахунки. Відповідно до вимог розділу 3 п в) телерадіоорганізація згідно до затвердженого Держкомтелерадіо обсягами замовлення і відповідно до кошторису витрат на телерадіомовлення здійснює на території Луганська та області трансляцію телерадіопрограм. Відповідно до вимог п.5.1. Статуту генеральний директор здійснює управління телерадіоорганізацією ,який призначається та звільняється з посади Головою Держкомтелерадіо за контрактом відповідно до діючого законодавства. Відповідно до п.5.3. Генеральний директор несе відповідальність за діяльність телерадіоорганізації. (а.с.50-63). Відповідно до наказу в.о. Голови Державного комітету Телебачення і радіомовлення України №225-к від 12 серпня 2011 року [PERSON] був призначений на посаду генерального директора Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія з 12.08.2011 року та з ним укладено контракт /а.с.6/. Відповідно до Контракту №181 від 12.08.2011 року [PERSON] призначається на посаду Генерального директора Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія на термін з 12 серпня 2011 року по 11 серпня 2014 року /а.с.9-16/. За цим контрактом Керівник - позивач у справі зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію організації (установи) здійснювати поточне управління (керівництво) організацією (установою), забезпечувати її продуктивну діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за організацією (установою) державного майна. На підставі контракту між Керівником установи та Органом Управління майном цієї організації виникають трудові відносини. Розділом 2 Контракту визначено права та обов'язки сторін контракту. Розділом 4 відповідного контракту визначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання обов'язків, передбачених цим контрактом, Сторони несуть відповідальність згідно з законодавством та цим контрактом. Розділом 5 відповідного контракту визначено порядок внесення змін та доповнень до контракту та його припинення. П.24 визначено, що контракт припиняється:а) після закінчення терміну дії контракту; б) за згодою сторін; в) до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених п.26,27 цього контракту; г) з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом; д) у разі незадовільних результатів атестації; П.25 передбачено випадки в яких керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії. В тому числі п.п. а) у разі невиконання Керівником без поважних причин обов'язків покладених на нього цим контрактом; п.п. б) у разі одноразового грубого порушення законодавства чи обов'язків, передбачених цим контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і т.п.). П.33 Контракту визначено, що орган управління майном - Державний комітет телебачення і радіомовлення України. 07 березня 2014 року до Контракту було укладено додаткову угоду №03/14 та внесено зміни до відповідного Контракту від 12.08.2011 року №181 щодо терміну дії з 07 березня 2014 року до 06 серпня 2019 року (а.с.17). Наказом Голови Державного комітету Телебачення і радіомовлення України від 09 квітня 2014 року №48-к [PERSON] був звільнений з посади генерального директора Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія 09 квітня 2014 року та з ним розірвано контракт від 12.08.2011 року №181 відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України, п.п. а, б п.25 Контракту від 12.08.2011 року №181, за грубе порушення вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення», Статуту Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія, невиконання державного замовлення/а.с.7-8/. Згідно п.8 ст.36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Як на підставу видання наказу міститься посилання на лист Голови комітету з питань свободи слова та інформації Верховної Ради України Томенка М.В. від 02.04.2014 року №04-35/20-140, лист Луганської обласної державної адміністрації від 14.03.2014 року №7/10-1446, службову записку Абрамова С.О., директора департаменту телебачення і радіомовлення від 07.04.2014 року, контракт від 12.08.2011 року №181, акт про відмову [PERSON] про надання письмових пояснень, стосовно діяльності Державної організації Луганська ОДТРК від 09.04.2014. На 2 аркуші наказу наявний підпис позивача про його ознайомлення із наказом. Як вбачається і змісту доповідної записки Абрамова С.О. - директора департаменту телебачення і радіомовлення, проводився моніторинг програмного наповнення телепрограм Луганської ОДТРК та встановлено факти викривленої подачі матеріалів щодо суспільно-політичної ситуації в Луганській області. У березні місці мали місце інформативні матеріали щодо федералізації Донбасу та визнання центральної влади України та рішень, що нею ухвалюються, не повною мірою легітимними. Одна ці думки висловлювали запрошені до студії, а не журналісти. 31.03.2014 року у підсумкових новинах коментувалися події, що відбувались в неділю 30.03.2014 року в Луганську, а саме хода «Україна - це Русь!». Протягом останнього тижня інформація щодо напруженої соціально-політичної ситуації в регіоні містились лише в 2 сюжетах, але при цьому відповідна інформація замовчувалась. Зазначено, в програмах відсутня державницька позиція щодо засудження дій сепаратистів, зокрема захоплення ними будівель державних установ та інших екстремістських проявів. Тому просив вжити заходів щодо генерального директора [PERSON] /а.с.20/. 14.03.2014 року до Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України з Луганської обласної державної адміністрації було внесено пропозицію щодо звільнення [PERSON] (а.с.19). Зазначений лист не містить в собі будь-яких підстав такої пропозиції, не містить додатків. 07 квітня 2014 року на адресу Державного комітету Телебачення і радіомовлення України надійшов лист за підписом Голови комітету з питань свободи слова та інформації ВРУ М.Томенка за яким було спрямовано колективне звернення про звільнення [PERSON] для розгляду в межах компетенції (а.с.18). Наказ Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 25 березня 2014 року № «Про реалізацію рішення колегії від 25.03.2014 року №1/2, яким було введено в дію відповідне рішення надійшов до ДО Луганська обласна державна телерадіокомпанія 07.04.2014 року (а.с.34). Із змісту відповідного рішення, а саме п.3 вбачається, що є необхідним вжити заходів щодо укладання державних контрактів на виробництво і трансляцію теле- та радіопрограм державними телерадіоорганізаціями до 15 квітня 2014 року. Також зазначено на необхідність при цьому враховувати виробництво телепрограм спрямованих на нейтралізацію інформаційних впливів з боку Російської Федерації, дотримання вимог чинного законодавства стосовно неприпустимості поширення в ефірі закликів до сепаратизму, насильницької зміни конституційного ладу в Україні, розв'язання війни, інших агресивних дій. Відповідно до наказу першого заступника генерального директора Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія №49-к від 10 квітня 2014 року [PERSON] було звільнено з посади 09 квітня 2014 року згідно підстав, передбачений контрактом (п.8 ст.36 КЗпП України), згідно з наказом Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 09.04.2014 року (а.с.31). Про звільнення було зроблено відповідний запис в трудовій книжці позивача (а.с.32), де останнім днем роботи зазначено - 09.04.2014 року. Відповідно до наказу в.о. генерального директора Державної організації Луганська обласна державна телерадіокомпанія №59-к від 08 травня 2014 року було внесено зміни до наказу №49-к від 10 квітня та викладеного його в іншій редакції, а саме щодо вважати [PERSON] звільненим з посади 09 квітня 2014 року згідно до наказу Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України від 09 квітня 2014 року №48-к /а.с.64/. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до наказу №41 від 08 квітня 2014 року позивач [PERSON] був відряджений до м.Києва до Державного комітету ТБ і РМ на 3 дні з 08.04.2014 року по 10.04.2014 року для вирішення виробничих питань /а.с.65/. Як вбачається з копії залізничного квитка позивач перебував у відрядженні, час прибуття у м.Київ о 10-8 години 10.04.2014 року /а.с.66/. Наказ про відрядження був виданий на підставі факсограми щодо прибуття до Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України 08.04.2014року о 10.00 годині з метою негайного вирішення невідкладних питань щодо діяльності Луганської ОДТРК /а.с.68/. Доказів щодо пропозиції позивачу надати будь-які пояснення з приводу виявлених порушень суду не надано. Як вбачається з досліджених матеріалів справи, а саме копії тематичного плану на виконання державного замовлення на виробництво і трансляцію теле- радіо програм ДО Луганської ОДТРК / а.с. 100-145/він був затверджений 18 квітня 2014 року, а з копії договору доручення №23 вбачається, що він укладений 17 квітня 2014 року / а.с.95-98/, та безпосередньо державний контракт на виконання державного замовлення на виробництво та трансляцію теле- радіо програм для державним потреб підписаний 18 квітня 2014 року /а.с.91-94/. Тобто на момент прийняття рішення про звільнення позивача взагалі не існувало відповідного державного контракту. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилюється, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України. В ході розгляду справи будь яких доказів одноразового грубого порушення законодавства чи обов'язків, передбачених цим контрактом, в результаті чого для організації настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і т.п.), в тому числі щодо невиконання державного замовлення сторонами не було надано. Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо того, що телерадіоорганізація самостійно визначає зміст програм та передач та жодна "державницька позиція" не може впливати на обов'язок телерадіоорганізації подавати позицію всіх представлених в органах влади політичних сил, оскільки до компетенції суду не входять повноваження щодо оцінки змістовного наповнення відповідного інформаційного продукту. Окрім того, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні Статуту телерадіоорганізації, а саме відповідно до п.5.6. в організації створюється Редакційна рада, яка є спеціальним наглядовим органом та на який покладається контроль за дотриманням телерадіожурналістами редакційного статуту, контроль за дотриманням прав телерадіожурналістів, вимог щодо заборони цензури та втручання у творчу діяльність Телерадоорганізації. Редакційна рада здійснює свою повноваження відповідно до редакційного Статуту /а.с.199-219/ В ході розгляду справи також встановлено, що за результатами моніторингу програм обласних та регіональних державних телерадіокомпаній за період з 25 липня до 18 вересня 2013 року найвищу оцінку отримала саме Луганська ОДТРК - середня оцінка якості програм - 4,86 /а.с.67/. Моніторинг проводився в тому числі й з питання відповідності програм державному замовленню з виробництва та трансляції програм. Також в ході розгляду справи було встановлено, що працівники Телерадіокомпанії від 14.03.2014 № 20-140 щодо звільнення Позивача із займаної посади до Голови Комітету з питань свободи слова та інформації Верховної Ради України Томенка М.В. не звертались, що спростовується наданою номенклатурою справ по телерадіокомпанії, де відповідний вихідний номер за індексами справ відсутній /а.с.69-77/. Суд також не погоджується із доводами сторін, що підставою для звільнення стало звернення місцевого органу державної виконавчої влади. Фактично, як вбачається з досліджених матеріалів справи Луганська ОДА є місцевим органом державної виконавчої влади та 14.03.2014 року з боку відповідного органу державної виконавчої влади був спрямований лист із відповідною пропозицією про звільнення, таке право передбачено змістом Контракту, а саме п.25. Питання про звільнення приймалось виключно в межах компетенції відповідачем - стороною Контракту. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст.36 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством . Як вбачається із статті 149 Кодексу законів про працю України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В даному випадку суд виходить з того, що порядок застосування вимог ст..149 КЗпП України розповсюджується на позивача. Враховуючи наведене, суд вважає, що під час вирішення питання про звільнення позивача було допущено порушення діючого законодавства, від нього не було запитано пояснення, доказів щодо пропозиції надати пояснення та відмови від їх надання сторонами не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 235 КЗпП України при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Розмір суми, яка підлягає стягненню, визначається за правилами встановленими Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, виходячи з заробітку за два повних відпрацьованих місяця до звільнення. В даному випадку, як вбачається із довідки наданої стороною відповідача про доходи [PERSON] за лютий 2014 року йому нараховано до виплати 7788,14 гривень, за березень 2014 року - 7809,99 гривень /а.с.33/. Тобто відповідно до вимог Постанови №100 середній заробіток позивача складає - 389,95 гривень ( 7788,14 + 7809,99 : 40 робочих днів /20 в лютому 2014року та 20 в березні 2014 року/. Виходячи з розрахунку вимушеного прогулу за період з 09.04.2014 року по 28.05.2014 року підлягає стягненню середній заробіток за 33 робочих дня, що складає - 12868,35 гривень. Зазначена сума середнього заробітку підлягає стягненню з відповідача Луганської ОДТРК, оскільки позивач є штатною одиницею відповідної компанії. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України та ч. 5 ст. 235 КЗпП України, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, підлягає негайному виконанню, у межах стягнення суми за один місяць, виплата зазначеної суми середнього заробітку підлягає виплаті за вирахуванням податку на прибуток і інших обов'язкових платежів. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок в рівних частках з кожного.

Outcome: approved