Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми спричиненої шкоди в розмірі 10796 грн. 33 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що споживач [PERSON], який мешкав за адресою [ADDRESS], в порушення вимог Закону України «Про електроенергетику», «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, безобліково споживав електроенергію шляхом самовільного підключення фазного дроту прихованою електропроводкою для живлення струмоприймачів. На балконі на ввідний дріт до ПО підключено дріт. Виявлене порушення зафіксовано в акті про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем. Тому, відповідно до вимог п. 53 «Правил користування електричною енергією для населення», п. 3 «Методикою нарахування розміру відшкодування збитків, спричинених енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення», затвердженою постановою НКРЕ України № 1416 від 22.11.1999 року (із змінами та доповненнями від 08.02.2007 року № 154), відповідачу нарахована сума спричиненої шкоди в розмірі 10796 грн. 33 коп. На момент подачі позовної заяви до суду, сума спричиненої шкоди відповідачем на користь позивача не відшкодована. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Суду пояснив, що [INFO] первісний відповідач по справі [PERSON] помер і спадщину його прийняла [PERSON], яка є його спадкоємицею, а тому його правонаступником, вважає, що сума спричиненої шкоди повинна бути стягнена саме з [PERSON], тобто з належного відповідача по справі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали. При цьому, звернули увагу суду на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, для звернення до суду з вимогою про стягнення суми спричиненої шкоди, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити з наступних вимог. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення (надалі - Правила), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії (надалі - Порядок), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (надалі - Методика). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до особового рахунку № 020107067 первісний відповідач [PERSON] по справі є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи 05.09.2008 року в ході перевірки дотримання споживачем Правил користування електричної енергії працівниками Дзержинського РЕМ за вищевказаною адресою в квартирі було виявлено самовільне підключення фазного дроту прихованою електропроводкою для живлення струмоприймачів, на балконі на ввідний дріт до ПО підключено дріт. Дане порушення було зафіксовано в акті про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 057388 від 05.09.2008 року (а.с. 7). Так як винним у вчинені порушення, зазначеного в даному акті визнаний первісний відповідач по справі [PERSON], йому були нараховані збитки в сумі 10796 грн. 33 коп., про що свідчить протокол засідання комісії РЕМ з розгляду акту про порушення ПКЕЕ побутовим споживачем № 2 від 09.09.2008 року (а.с. 6; 8). У зв'язку з цим, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року № 575/97 - ВР, споживачі енергії є, зокрема фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією. Підключення електроенергії за заявою наймача (власника будинку) і відкриття особистого рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та Правилами. Відповідно до п. 37 "Правил користування електричною енергією для населення" (далі Правил) енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов Правил користування електроенергією. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є, в тому числі, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики. Згідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку. Порядок складання актів про порушення споживачем визначено пунктом 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року (з наступними змінами і доповненнями), яким передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: - відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; - розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку (пункт 53 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2009 р. N 731). Як вбачається з матеріалів справи, акт про порушення Правил користування електричною енергією № 057388 від 05.09.2008 року підписали три представники енергопостачальника та відсутній підпис споживача, який проживає за вказаною адресою. При цьому, відповідач будь - яких зауважень в акті не зазначив (а.с. 7). Відповідно до акту № 057388 від 05.09.2008 року (а.с. 7) встановлено "самовільне підключення фазного дроту прихованою електропроводкою для живлення струмоприймачів, на балконі на ввідний дріт до ПО підключено дріт (а.с. 7). 09 вересня 2008 року на засіданні комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕН, у відсутності відповідача комісія дійшла висновку, що акт складено у відповідності з вимогами п.53 Правил користування електричною енергією для населення. Порушення Правил користування електричною енергією позивачем кваліфіковано на підставі п.3 п.п. 3.1 п.п.п 5 Методики розрахунку об'єму та вартості недорахованої електроенергії внаслідок порушення побутовим споживачем ПКЕЕН, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. У відповідності до вимог п.п. 3.3 підпункт "а" Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року № 782/12656, у разі, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або доступу електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Відповідно до протоколу засідання комісії РЕМ з розгляду акту про порушення ПКЕЕ побутовим споживачем № 2 від 09.09.2008 року та представленого до нього розрахунку збитків за актом про порушення ПКНН (а.с. 6; 8) було проведено розрахунок суми не облікованої електроенергії в розмірі 10796 грн. 33 коп. Тобто, наведені докази безумовно свідчать про порушення первісним відповідачем [PERSON] Правил користування електричною енергією, що виразилось у самовільному підключенні фазного дроту прихованою електропроводкою для живлення струмоприймачів. В той же час, судом встановлено на підставі копії свідоцтва про смерть, оглянутої в судовому засіданні, первісний відповідач [PERSON] помер [INFO] (а.с. 34). Як встановлено судом [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.36), яка є його спадкоємицею. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2016 року (а.с. 35; 37) [PERSON] прийняла спадщину після смерті її батька, тому суд прийшов до висновку, що вона є його правонаступником, а тому є належним відповідачем по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Виходячи з цього, суд вважає, що спричинена первісним відповідачем [PERSON] сума збитків повинна бути стягнена з належного відповідача по справі [PERSON] Проте, суд зазначає, що статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, первісний відповідач [PERSON] помер [INFO], тоді як позов до суду був пред'явлений 13.08.2015 року. Враховуючи, що акт про порушення ПКЕЕН був складений 05.09.2008 року, тому на момент смерті [PERSON] та на момент подачі позову до суду сплинув строк позовної давності. Відповідно до ч. 3 і ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що відповідач, її представник за довіреністю в судовому засіданні заявили клопотання про застосування строків позовної давності, а представник позивача будь -яких поважних причин пропуску строку позовної давності не навів, а також не заявив клопотання про поновлення строку позовної давності, суд вважає, що є всі підстави для відмови у задоволенні позову. За таких обставин, враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є недоведеними, тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed