Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

02 березня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача в якому зазначив, що в листопаді 2019 року юрист фермерського господарства "Орбіта" Пшець Н.Л. повідомила, що під час інвентаризації договорів оренди нею було виявлено серед документів оригінал правовстановлюючого документа на землю та заповіт, заповідачем в якому є [PERSON] . В заповіті зазначено, що він заповідає своє нерухоме майно [PERSON] . Про існування заповіту юристу нічого не було відомо, оскільки вона працює в господарстві з 2017 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Для оформлення спадщини за заповітом [PERSON] звернувся до Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області, але отримав роз`яснення, в якому зазначено, що упродовж вставленого законом строку для прийняття спадщини він не звернувся до державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому нотаріальна контора не може прийняти від нього заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] і рекомендовано звернутися до суду. На підставі зазначеного позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В підготовче засідання позивач та його представник [PERSON] (діючий за довіреністю НОК 414072 від 24.01.2020р.) надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с.22). Представник відповідача в підготовче засідання направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечував (а.с.20). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 26 серпня 2005 року Новоукраїнською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 10 (а.с.9). Відповідно довідки Березнегуватської селищної ради Миколаївської області № 74/19.1-07 від 10 березня 2020 року на день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] , позивачем по справі, невісткою [PERSON] та онуками [PERSON] і [PERSON] (а.с.18). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 13 травня 2004 року та зареєстрований у реєстрі за № 42, за яким належний йому житловий будинок, який знаходиться в с.Новоукраїнка Березнегуватського району Миколаївської області, земельну ділянку (пай), яка знаходиться на території Новоукраїнської сільської ради, а також майно, яке входить в пайовий фонд майна КСП "Жовтневий" заповідав своєму сину [PERSON] (а.с.8). Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.ст.1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснення завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 18 лютого 2020 року № 79/01-16 отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.10). Відповідно до п.24 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно довідки від 17 березня 2020 року № 130/01-16, наданої завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.19). У позові позивач зазначив, що пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька через необізнаність про наявність вказаного заповіту, так як він знаходився в орендаря фермерського господарства "Орбіта". За такого причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважними, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору. На підставі зазначеного,

Outcome: approved