Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків, відповідно до договору про фінансовий лізинг у розмірі 183 343,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1833,43 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на наступне. 17.04.2012 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з [PERSON] Договір про фінансовий лізинг № 00004312, відповідно до якого Позивач зобов'язався передати у розпорядження Відповідача об'єкт лізингу - транспортний засіб марки VW Polo Sedan 1.6 I benzin, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], а Відповідач зобов'язався прийняти Об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором, шляхом здійснення платежів, відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму у розмірі 14 550 доларів США, не враховуючи авансового платежу у розмірі 4 365,00 доларів США. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язків, заборгованість перед ТОВ «Порше Лізинг Україна» складає 183 343,00 грн., з яких: 13730,84грн. - основна сума заборгованості; 162524,92грн. - збитки; 2228,74грн. - штраф; 585,11грн. - пеня; 184,86грн. - 3% річних; 4088,53грн. - сума інфляційних втрат. Представник ТОВ «Порше Лізинг Україна», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, оцінивши доводи позивача, встановивши обставини, якими обґрунтовуються доводи позивача, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовано ці правовідносини, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2012 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з [PERSON] Договір про фінансовий лізинг № 00004312, відповідно до якого Позивач зобов'язався передати у розпорядження Відповідача об'єкт лізингу - транспортний засіб, марки VW Polo Sedan 1.6 I benzin, шасі № [NUMBER], двигун № [NUMBER], а Відповідач зобов'язався прийняти Об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором, шляхом здійснення платежів, відповідно до Договору та, згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму у розмірі 14 550 доларів США, не враховуючи авансового платежу у розмірі 4 365,00 доларів США.(а.с. 12-37) Договір лізингу віднесений Цивільним кодексом до різновидів договору майнового найму, але лізингові відносини в Україні регулюються спеціальним Законом України "Про фінансовий лізинг". Згідно ст.6 Закону України "Про фінансовий лізинг", договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що відносини, що виникають, у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу, лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Вивчивши договір укладений між сторонами у справі, судом встановлено наступне. Відповідач, відповідно до положень п. 6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що становлять невід'ємну частину Договору, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до Плану відшкодування. (а.с. 18) Відповідно до п. 6.5. Умов лізингу щомісячний платіж здійснюється на рахунок, зазначений Позивачем, відповідно до Плану відшкодування.(а.с. 20) Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що договір про фінансовий лізинг укладено, відповідно до вимог чинного законодавства, між сторонами було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору. Згідно до п. 12.9 Умов лізингу, у разі дострокового припинення Договору з боку Позивача, Відповідач зобов'язувався повернути Об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до місцезнаходження Позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання відповідного запиту.(а.с. 26) За пунктом 13.1. Умов лізингу, у випадку відмови Відповідача від повернення, або затримки у такому поверненні, Позивач мав право конфіскувати Об'єкт лізингу. При цьому, на підставі п. 13.6 Умов лізингу, Відповідач був зобов'язаний відшкодувати Позивачу будь-які витрати, пов'язані із конфіскацією Об'єкту лізингу.(а.с. 27) Відповідно до п. 16.1. Договору, незалежно від завершення виконання цього Контракту, або проведення операцій, запланованих в рамках цього Контракту, усі витрати та збитки (включаючи ті з них, що пов'язані з виплатою гонорарів за юридичні та фінансові консалтингові послуги), завдані у зв'язку з укладенням або виконанням цього Контракту, а також операціями, запланованими в рамках виконання цього Контракту, відшкодовуються Стороною, яка завдала такі збитки.(а.с. 27) У випадку прострочення платежів за Договором, згідно із п. 8.2. Умов лізингу, Відповідач зобов'язався сплачувати штрафні санкції. Зокрема, такі штрафні санкції включали: компенсацію будь-яких витрат, понесених Позивачем, зокрема витрати на юридичні послуги, судові та позасудові процедури з метою стягнення сум, не сплачених Відповідачем у відповідності до Договору.(а.с. 22) Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову. Відповідно до п. 12.6.1. Умов Договору, Позивач має право в односторонньому порядку припинити договір у разі, якщо Відповідач не сплатив наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 днів. (а.с. 25) Позивач свої зобов'язання за договором фінансового лізингу виконав в повному обсязі, однак відповідач встановлені договором фінансового лізингу умови не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 183 343,00 грн., з яких: 13730,84грн. - основна сума заборгованості; 162524,92грн. - збитки; 2228,74грн. - штраф; 585,11грн. - пеня; 184,86грн. - 3% річних; 4088,53грн. - сума інфляційних втрат. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» заборгованість та збитки за договором фінансового лізингу № 00004312 від 17.04.2012 року. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За частиною. 1. ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). За таких підстав, суд вважає за необхідне позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг, задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До позовної заяви додано платіжне доручення від 13.08.2015 року № 50024005 про сплату позивачем судового збору в сумі 1833,44 грн.(а.с. 66) Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved