Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Заяву мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 11.11.2014 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 09 лютого 2015 року з відповідача на утримання дітей було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно. Виконавчий лист було передано для виконання по місцю проживання відповідача. Рішенням Володимир - Волинського міського суду від 11 вересня 2018 року збільшено розмір аліментів, які стягувались згідно рішення Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 09 лютого 2015 року та стягнуто з відповідача у користь позивачки аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень щомісячно, дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили і виконавчий лист було передано для виконання по місцю проживання відповідача. Вказує, що коли вона зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів та з позовом про збільшення розміру аліментів, відповідач не був працевлаштований, тому аліменти з відповідача стягувались у твердій грошовій сумі. На даний час їй достовірно відомо, що відповідач працює на ПАТ "Володимир - Волинська птахофабрика" та має стабільний дохід. Їхні діти проживають з нею і їх утримання потребує значних витрат, адже придбати усі необхідні речі, продукти харчування, канцелярські вироби, взуття, теплий одяг та ще багато усього іншого, необхідного для них, вартує немалих коштів. Також вона постійно несе витрати на їх оздоровлення та лікування. У зв`язку із наведеним просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] , та стягувати з відповідача в її користь на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 28 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання призначено на 12 серпня 2020 року, яке через неявку сторін було відкладено на 05.10.2020року. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, де уточнила позовні вимоги, просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Просила суд розгляд справи проводити у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення поштових відправлень, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Володимир-Волинського міського суду від 11.11.2014 року. За час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії1- [NUMBER] відповідно. Із рішення Володимир-Волинського міського суду від 09 лютого 2015 року вбачається, що з відповідача на утримання дітей було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно. Із рішення Володимир - Волинського міського суду від 11 вересня 2018 року вбачається, що розмір аліментів, які стягувались згідно рішення Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 09 лютого 2015 року, збільшено та стягнуто з відповідача у користь позивачки аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень щомісячно, дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. У ході розгляду справи встановлено, що на день ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не був працевлаштований, а на даний час працює на ПАТ "Володимир - Волинська птахофабрика", отримує стабільний дохід, що стало підставою для зміни способу стягнення аліментів в частці. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 р. №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи те, що відповідач на день ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів не працював, а на даний час працює та має стабільний, регулярний дохід що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у частці, і свідчить про зміну матеріального стану, стан здоров`я дітей та їх вік, наявність права вибору способу стягнення аліментів відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України у того з батьків, разом з яким проживає дитина, законодавчі зміни у визначенні мінімального розміру аліментів, суд приходить до висновку, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, стягнутих за рішенням суду від 11 вересня 2018 року з відповідача, з твердої грошової суми на утримання сина в розмірі 1100 гривень щомісячно, дочки в розмірі 1000 гривень щомісяно,, щомісячно, на 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. що на думку суду, буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дітей. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову в розмірі 840,80 грн. (згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір") , зазначена сума має бути стягнутя в дохід держави з відповідача [PERSON] .

Outcome: approved