Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

19 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначила, що вона є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) з земель колишньої АФ «Колос» розміром 5,48 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості на території Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Вона, як донька, є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] Зазначену спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України позивачка прийняла, оскільки була зареєстрована та постійно мешкала із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] За життя мати позивачки втратила сертифікат на право на земельну частку (пай), у зв*язку з чим вона отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання оригіналу правовстановлюючого документа. Позивач [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на отримання земельної частки (паю) із земель колишньої АФ «Колос» розміром 5,48 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості на території Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, яке належало померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який зареєстрований 16 грудня 1998 року за № 10844 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 16 квітня 1997 року № 166. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав заявлені вимоги. Представники відповідачів - Костянтинівської районної державної адміністрації та Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району в судове засідання не з*явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] Оскільки позов визнаний відповідачами, суд відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України дійшов висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки серія [NUMBER] (а.с.7). Як вбачається з листа Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м.Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 17 серпня 2018 року № 186/143-18, у 1998 році [PERSON] дійсно отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) колишньої АФ «Колос» Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району, серія [NUMBER], зареєстрований 16 грудня 1998 року № 10844 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 5,48 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 16 квітня 1997 року № 166 (а.с.10). Отримання [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) підтверджується її власноручним підписом у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), копія виписки з якої долучена до матеріалів справи (а.с.19-22). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до довідки виконкому Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 21 червня 2018 року № 78 на момент смерті [PERSON], померлої [INFO] за адресою: [ADDRESS] окрім неї, була зареєстрована її донька - [PERSON] (а.с.9). Постановою державного нотаріуса Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори від 22 серпня 2018 року № 847/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті померлої [INFO] матері - [PERSON] у зв*язку з тим, що [PERSON] не надала оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.11). Згідно листа Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори від 29 жовтня 2018 року № 2562/01-09 (а.с.30) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.31) в провадженні нотаріальної контори немає спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов*язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на час смерті [PERSON] разом з нею була зареєстрована та проживала її донька - [PERSON], отже остання вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ст. 2 Закону України від 05.06.2003 року № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-III сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстави стверджувати, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачами обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивачкою доведено, що вона прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], а також доведено, що до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), а тому підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], права на земельну частку (пай) із земель колишньої АФ «Колос» розміром 5,48 умовних гектар без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості на території Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району, який належав [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER], зареєстрованого 16 грудня 1998 року під номером 10844 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації № 166 від 16 квітня 1997 року. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. 2 Закону України від 05.06.2003 року № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", п. 17 розділу X. Перехідні положення Земельного кодексу України від 25.10.2001 року № 2768-III,

Outcome: approved