Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Служба у справах дітей Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представник служби у справах дітей позовні вимоги підтримала повністю та з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Крім того, додала, що у представників служби у справах дітей Підгаєцької міської ради на даний час будь-яких зауважень до [PERSON] щодо виконання нею свою батьківських обов`язків по відношенню до своїх інших двох малолітніх дітей, немає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що на її думку будь-яких підстав для того, щоб відібрати у неї дитину, немає. Тоді її дійсно не було вдома 3 дні, оскільки її співмешканець [PERSON] влаштовував скандали і вона із своїми старшими двома дітьми втекла до своєї знайомої, при цьому свою дочку [PERSON] залишила із своєю мамою, яка сказала, що догляне її. Вона їздила у спеціалізований будинок дитини, щоб провідати свою дочку, однак її не впустили, мотивуючи тим, що на час карантину по 30 серпня 2021 року, цього робити не можна, а також вона телефонувала у вказаний заклад та цікавилась, як її дитина. З того часу коли у неї вилучили дитину, вона із відповідачем [PERSON] не проживає. [PERSON] записаний батьком [PERSON] відповідно до ст.126 СК України. В судове засідання відповідач [PERSON] без поважних причин не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює фельдшером ФП с. Угринів. Проводячи 27 квітня 2021 року плановий огляд дитини [PERSON] , вона виявила відсутність батьків дитини, з якою була її бабця. Дитина була недоглянута, непокупана, були попрілості ІІ-ІІІ ст. з кровоточивими ранами в паховій ділянці, в будинку був безлад. Після цього вона разом із працівником поліції викликала старосту села та поліцію. Дитину разом з бабцею забрали в лікарню для її огляду, а після того дитину вилучили і помістили у спеціалізований будинок дитини. Також додала, що попередньо проводячи планові огляди дитини, остання була доглянута і жодних претензій до [PERSON] не було. Коли баба дитини - [PERSON] перехворіла туберкульозом, їй не відомо. Заяву від 29 квітня 2021 року на ім`я служби у справах дітей, вона писала, бо їй так сказали зробити, для того, щоб відтворити ці події. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є старостою Угринівського старостинського округу Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області. В той день, 27 квітня 2021 року до нього зателефонувала фельдшер [PERSON] і повідомила про те, що дитина відповідачів перебуває вдома з бабцею, без батьків. Прибувши на місце, він побачив, що дитина не доглянута, у неї були попрілості, а тому він викликав працівників служби в справах дітей. Чому він писав заяву на ім`я служби у справах дітей 29 квітня 2021 року, пояснити не зміг. За час його перебування на посаді до нього не надходили скарги на [PERSON] щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. Коли саме було вилучено дитину відповідачів із сім`ї, він не пригадує. Суд, заслухавши пояснення представника служби у справах дітей, відповідача [PERSON] , свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного проживання, без реєстрації шлюбу, у відповідачів народилась дочка: [PERSON] , [INFO] , яка проживала разом із відповідачами. Із листа сімейного лікаря [PERSON] за вих.№130 від 28 квітня 2021 року вбачається, що остання повідомила службу у справах дітей Підгаєцької міської ради, що на її дільниці проживає неблагополучна сім`я [PERSON] , яка є одинокою матір`ю та має трьох дітей, у тому числі й дочку: [PERSON] . Під час чергового патронажу вказаної вище дитини, її мати - відповідачка [PERSON] була відсутня, а дитина знаходилась із бабусею. Не виконано рекомендацій лікаря по догляду за новонародженою дитиною. Попрілості у складках шиї та у пахових ділянках, у будинку не прибрано, дитина не купана, брудна, у зв`язку з чим вона просила прийняти відповідні міри, оскільки вказане загрожує життю і здоров`ю дитини. Із акта проведення оцінки рівня безпеки дитини від 27 квітня 2021 року складеного представником служби у спрвах дітей Підгаєцької міської ради, завідувачем-фельдшером [PERSON] та старостою с. Угринів [PERSON] , видно, що у дитини відповідачів - [PERSON] , [INFO] , наявні попрілості в ділянці шиї, під правою паховою ділянкою та в ділянці промежини. Дитина не доглянута. На час обстеження з дитиною перебувала бабця [PERSON] , фізичний стан здоров`я якої не дозволяє їй доглядати за тримісячною дитиною. Стан здоров`я дитини незадовільний через наявність попрілостей. Дитина вкрай недоглянутому стані. В будинку безлад та антисанітарія. Щодо фактів, що свідчать про нездатність батьків гарантувати безпеку дитині (дітям), вказаною комісією зазначено: на час обстеження батьків не було, а за дитиною доглядала бабця [PERSON] , зі слів якої, батьків дитини немає вже чотири дні і яка не може доглядати дитину у зв`язку із станом здоров`я. Щодо інших фактів, що свідчать про небезпеку для дитини, комісія вказала, що такими є те, що дитина перебувала з бабцею. На час складення акта проведення оцінки рівня безпеки дитини, у будинку було виявлено безлад та антисанітарію, а також зазначено, що помешкання не пристосоване для проживання. Також із змісту вказаного акта, не вбачається будь-яка небезпечна поведінка батьків стосовно дитини. З метою захисту дитини - [PERSON] , її 27 квітня 2021 року було вилучено із сім`ї [PERSON] . Поряд з цим, із виписного епікризу медичної карти стаціонарного хворого №00811 [PERSON] , [INFO] , вбачається, що вказана дитина знаходилась на обстеженні і стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Підгаєцької центральної міської лікарні з 26 по 28 квітня 2021 року, з діагнозом: попрілості І-ІІ ст. Загальний стан дитини близький до задовільного. Фізичний розвиток згідно віку. Шкірні покриви лиця блідо-рожеві, чисті, теплі на дотик. Підшкірна клітковина розвинута рівномірно, задовільно. Шкіра в ділянці шиї більше з правого боку, під правою пахвою, в ділянці промежини гіперемована, пастозна у вигляді червоних запальних плям (в динаміці зменшується запальний процес). Щитовидна залоза не збільшена, менінгеальні симптоми відсутні. Набряки відсутні. Видимі лімфатичні вузли не збільшені. Дихання через ніс вільне. Дитина активна, прибавляє в масі, смокче з пляшечки активно. Грудна клітка звичайної конфігурації, симетрична. Гриниці серця в межах вікової норми. Діяльність серця ритмічна, тони чисті, звучні. Зів блідо-рожевий чистий. Язик вологий, чистий. Живіт, при огляді активно приймає участь в акті дихання, пальпаторно округлої форми, м`який, не болючий. Нижній край печінки на рівні реберної дуги. Сечопуск вільний, достатній (в пасмпер). Стілець жовтого кольору, кашеподібний, без патологічних домішок. При виписці дитини відповідачів із медичного закладу, рекомендацій щодо лікування та режиму, не було жодних, що дає суду підстави зробити висновок, що у зазначений вище період, який припадає на дату відібрання дитини від батьків, [PERSON] , [INFO] , була повністю доглянута та здорова, за винятком виявлених у неї попрілостей І-ІІ ст. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , службою у справах дітей Підгаєцької міської ради було вилучено із сім`ї відповідачів 27 квітня 2021 року. Однак, вказане не узгоджується із датами перебування [PERSON] на обстеженні і стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні Підгаєцької центральної міської лікарні з 26 по 28 квітня 2021 року. Вищезазначеним виписним епікризом медичної карти стаціонарного хворого №00811 [PERSON] , який виданий лікуючим лікарем [PERSON] та медичним директором [PERSON] , тобто спеціалістами в галузі медицини, повністю спростовуються обставини зазначені комісією у акті проведення оцінки рівня безпеки дитини від 27 квітня 2021 року та у листі сімейного лікаря [PERSON] за вих.№130 від 28 квітня 2021 року, стосовно того, що дитина [PERSON] перебувала вкрай незадовільному стані, була недоглянутою, що загрожувало її життю і здоров`ю. На переконання суду, стан здоров`я дитини відповідачів, яку у них було вилучено не відомо коли саме, чи то 26 квітня 2021 року, чи то 27 квітня 2021 року, був відомий, або мав бути відомий на момент проведення засідання комісії з питань захисту дитини, тобто станом на 27 квітня 2021 року, на якій розглядалось питання про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] у батьків, однак комісією цього враховано не було і як наслідок було прийнято поспішне рішення про доцільність відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав. На підтвердження обставин викладених у висновку органу опіки та піклування Підгаєцької міської ради від 29 квітня 2021 року за вих.№531 про доцільність відібрання дитини [PERSON] у батьків без позбавлення їх батьківських прав (надалі - висновок), представником служби у справах дітей, суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів, зокрема: - будь-якої інформації працівників СПД [ADDRESS] , стосовно виявлення ними малолітньої дитини відповідачів у недоглянутому стані. Як зазначено у висновку працівники поліції повідомили про вищезазначене старосту с. Угринів та фельдшера, які прибули до місця проживання сім`ї [PERSON] . Однак, як вбачається із інформації старости с. Угринів від 29 квітня 2021 року, він прибув до місця проживання вказаної сім`ї після телефонного дзвінка фельдшера [PERSON] , яка в свою чергу в інформації від 29 квітня 2021 року на адресу служби у справах дітей Підгаєцької міської ради, зазначила, що вона прибула до сім`ї [PERSON] , у зв`язку із проведенням планового огляду. -будь-яких об`єктивних та достовірних даних, які б підтверджували те, що дитина відповідачів, знаходячись з бабцею, перебувала в небезпеці, у вкрай недоглянутому стані та потребувала негайного відібрання у батьків; -інформації щодо фізичного стану здоров`я [PERSON] , який не дозволяє останній доглядати за трьохмісячною дитиною та сама потребує допомоги. Викладені у висновку обставини підтверджуються лише частково в частині наявності у дитини попрілостей, виходячи із виписного епікризу медичної карти стаціонарного хворого №00811 [PERSON] , [INFO] та її перебування разом із бабцею. Чинним законодавством України не покладено заборони на батьків, залишати своїх дітей на діда, або бабу, а тому суд вважає, що залишення відповідачами своєї дитини із бабою [PERSON] , не є свідченням того, що дитина перебувала у небезпеці та потребувала негайного відібрання від батьків. -повідомлення Підгаєцького відділу Бережанської окружної прокуратури про негайне відібрання дитини від батьків. На виконання розпорядження міського голови від 28 квітня 2021 року №83-од "Про влаштування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ", останню влаштовано у КНП "Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини" Тернопільської обласної ради, що також підтверджується актом про факт передачі дитини від 28 квітня 2021 року. Відповідно до ч.ч.2-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності із ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно ч.ч.1, 2, 4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ч.ч.1, 3 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Матеріалами справи, поясненнями сторін та свідків, доведено той факт, що відповідачі частково ухилялись від належного виконання батьківських обов`язків по відношення до своєї дитини, не приділяючи їй належної уваги та батьківської турботи, але разом з тим в судовому засіданні представниками служби у справах дітей не доведено, а судом не встановлено, належних правових підстав за яких малолітня дитина відповідачів могла б бути відібрана від них з огляду на вищенаведене, а також на наступне. Відповідачі через власну протиправну та недопустиму поведінку по відношенню до своєї дитини, неналежно виконували свої батьківські обов`язки, недостатньо піклувались про неї, приділяли їй неналежну батьківську турботу. Суд, вважаючи таку поведінку відповідачів недопустимою, поряд з цим, бере до уваги те, що відповідач покаялась стосовно своєї поведінки щодо неналежного виконання обов`язків по вихованню дитини, а також й те, що вона бажає брати участь у її вихованні та утриманні, при цьому у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" за заявою № 10383/09 Європейський суд з прав людини зазначив, що встановлення опіки над дитиною, як правило, має бути тимчасовим заходом, який має бути припинено, як тільки дозволять обставини. Тому встановлення опіки не може бути виправдано без попереднього розгляду можливих варіантів та має бути оцінено в контексті позитивного обов`язку держави докладати серйозні та тривалі зусилля для сприяння возз`єднанню дітей з їх біологічними батьками, та до цього часу уможливлювати регулярне спілкування між ними. В силу ч.ч.1, 2 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та має право на піклування батьків. Виховання в сім`ї, відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону, є першоосновою розвитку особистості дитини. У п.п. 49-50 рішення у справі "Савіни проти України" (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) за заявою №39948/06 Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (дивіться, наприклад, справу "Ньяоре проти Франції" (Gnahore V.France), заява № 40031/98, п. 59, ECHR2000 - IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (рішення ЄСПЛ у справі "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" (Scozzari&Giuntav.ltaly), [GC], заяви №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ2000 -VIII). Судом не встановлено, а представниками служби у справах дітей не надано достатньо переконливих та звужених аргументів на захист інтересів дитини відповідачів, які б свідчили про необхідність її відібрання від них, при цьому суд враховує, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, якими не є ті обставини на які посилається представник служби у справах дітей Підгаєцької міської ради. Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ у справі "Хазе проти Німеччини" (Haase V.Germany), № 11057/02, п. 99,ЄСПЛ2004-III (витяги)). При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (рішення ЄСПЛ від 26 жовтня 2006 року у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки" (WаІІоуа and Walla v.the Czech Republic), № 23848/04, п. 72; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки" (НауеІка and Others v.the Czech Republic), № 23499/06, п. 57, рішення від 21 червня 2007 року). З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (рішення ЄСПЛ у справі "К. А. проти Фінляндії" (K.A.v.Finland), заява № 27751/95, п. 92). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (рішення ЄСПЛ від 21 вересня 2006 року у справі "Мозер проти Австрії" (Moser V.Austria), заява № 12643/02, п. 68; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73- 76, та у справі "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", п. 61). Представником служби у справах дітей, суду, не подано доказів того, що при винесенні рішення про відібрання дитини від батьків, було враховано низку необхідних чинників, наприклад, чи зазнавала б дитина відповідачів, якщо її залишать під їх опікою, жорстокого поводження, чи страждала б вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, а також не було належним чином встановлено той факт, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. За наведених вище підстав, суд вважає, що причин, які б перешкоджали належному вихованню своє дитини відповідачами на даний час немає, а тому дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Рішення суду про відібрання дітей та повернення їх відповідачам відповідно до п.5 ч.1 ст.430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed