Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

В листопаді 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді. Просить визнати протиправним та скасувати наказ акціонерного товариства «Українська залізниця» № 1919/ос від 18.09.2020 року про звільнення [PERSON] з посади начальника відділу контролю майнових відносин управління запобігання корупції Департаменту економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця» з 25.09.2020 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України; Поновити [PERSON] на посаді, рівнозначній начальника відділу контролю майнових відносин управління запобігання корупції Департаменту економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця»; В обґрунтування позову посилається , що працював в систем Укрзалізниці. 24 липня 2020 року ознайомлений з повідомленням АТ «Укрзалізниця» від 15 липня 2020 року № ЦПК-459 про зміну істотних умов праці, а саме:іншого посадового (місячного) окладу у межах, визначених Положенням про оплату праці працівників АТ «Укрзалізниця», - 4723 грн.; режиму неповного робочого часу, що здійснюватиметься у режимі неповноті робочого дня протягом чотирьох годин з 08 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. з оплатою пропорційно відпрацьованому часу, а у разі відмови від запропонованих умов трудовий договір із позивачем буде розірвано на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. 24 липня 2020 року позивача ознайомлено з повідомленням АТ «Укрзалізниця» від 15 липня 2020 року № ЦПК-458 на підставі якого, у відповідності до рішення правління «Укрзалізниця» від 14.05.2020 (протокол № Ц-45/43 Ком.т. засідання правління АТ «Укрзалізниця» від 14.05.2020), рішення Наглядової Ради АТ «Укрзалізниця» (№ А-10/16-20 Ком.т.) та змін до штатного розпису апарату управління АТ «Укрзалізниця» від 30.06.2020 № 91, Департамент економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» ліквідовано та посада начальника відділу контролю майнових відносин Управління запобігання корупції Департаменту економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця», яку позивач обіймав, підлягає скороченню відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП, з дотриманням вимог чинного законодавства.Цим же повідомленням позивачу запропоновано іншу роботу, а саме переведення на посаду юрисконсульта 1 категорії відділу аналітичної роботи та контролю Юридичної служби Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" - 8415 грн., а у разі відмови від запропонованої посади позивача повідомлено про можливе розірвання трудового договору на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. Наказом (розпорядженням) № 1919/ос від 18.09.2020 [PERSON] звільнено з займаної посади начальника відділу контролю майнових відносин Управління запобігання корупції Департаменту економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» з 25.09.2020. Листом був повідомлений про звільнення, яке вважає незаконним , оскільки документи відповідача містять різні підстави для звільнення. З вказаним наказом позивача в установленому законом порядку не ознайомлено, трудову книжку в день звільнення не видано, остаточних розрахунок з працівником на момент звільнення не проведено. Представник позивача просив розглядати справу в відсутність, позов підтримав. Представник відповідача надав відзив, в судовому засіданні підтримала, просила відмовити в позові. Вказувала на те що позивач був звільнений з роботи за п.6 ст.36 КЗпП України на підставі відмови від продовження роботи у зв`язку із зміною істотний умов праці. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2020 року відкрито провадження у справі. Враховуючи положення ст. ст.19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ, що виникають з трудових правовідносин, тому справа розглядається у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача , дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. Судом встановлено, що позивач працював на посаді начальника відділу контролю майнових відносин управління запобігання корупції Департаменту економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця». Наказом акціонерного товариства «Українська залізниця» № 1919/ос від 18.09.2020 року звільнено [PERSON] з посади начальника відділу контролю майнових відносин управління запобігання корупції Департаменту економічної та інформаційної безпеки AT «Укрзалізниця» з 25.09.2020 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України; Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право будь-якого підприємства самостійно визначати власну систему організації виробництва і праці є складовою частиною таких принципів підприємницької діяльності, як принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику, принцип вільного найму працівників, що закріплені у ст. 44 Господарського кодексу України (далі - ГК України). Статтею 134 ГК України визначено право власника майна, на основі якого заснована господарська організація або здійснюється господарська діяльність в інших організаційно- правових формах господарювання, не заборонених законом, на свій розсуд визначати в тому числі структуру утвореного ним суб`єкта господарювання, склад і компетенцію його органів управління, порядок використання майна, інші питання управління діяльністю суб`єкта господарювання. Дані принципи реалізуються в тому числі через право підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, яке передбачене ч. З ст. 64 ГК України. Зі змісту ст. 64 ГК України також вбачається, що організаційну структуру підприємства складають його відокремлені (філії, представництва, відділення) та невідокремлені (виробничі та структурні) підрозділи. Зміна організаційної структури, в тому числі шляхом створення, реорганізації, ліквідації структурних підрозділів, визначення чисельності працівників та штатного розпису, перерозподіл функцій між працівниками підприємства, питання підбору і перестановки працівників є невід`ємним правом кожного суб`єкта господарювання. Таким правом воно може скористатися в будь-який час, в т.ч. враховуючи потреби виробництва. Вирішення будь-яких питань щодо необхідності, доцільності, правильності таких змін, їх суті та змісту лежить виключно у площині прав самого підприємства та реалізується через відповідні повноваження його органів управління. Акціонерне товариство «Українська залізниця» створене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 № 4442-УІ (далі - Закон № 4442-УІ) та діє на підставі статуту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. № 735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (з наступними змінами). Пунктом 6 статуту АТ «Укрзалізниця» передбачено, що метою діяльності Товариства є задоволення потреб держави, юридичних і фізичних осіб у безпечних та якісних залізничних перевезеннях у внутрішньому та міжнародному сполученні, роботах та послугах, що виконує та надає товариство, забезпечення ефективного функціонування та розвитку залізничного транспорту, створення умов для підвищення конкурентоспроможності транспортної галузі, а також отримання прибутку від провадження підприємницької діяльності. Пунктами 26,27,55 статуту Товариства передбачено, що засновником та єдиним акціонером товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України, який виконує функції загальних зборів Товариства. Пунктами 53,54 статуту Товариства визначено, що для забезпечення функціонування товариства утворюються органи товариства. Органами товариства є: 1) загальні збори; 2) наглядова рада;3) правління;4) ревізійна комісія. Відповідно до п. 20 статуту Товариство наділене повноваженнями самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, формувати облікову політику. Пунктами 87, 105 статуту передбачено, що правління товариства є колегіальним виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю. Правління вирішує усі питання, пов`язані з поточною діяльністю товариства, що не належать до компетенції загальних зборів та наглядової ради. Наглядова рада Товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної законом і статутом, здійснює управління товариством, а також контролює та регулює діяльність правління (п. 59 статуту Товариства). Пунктом 71 статуту до виключної компетенції наглядової ради Товариства належить прийняття рішення про створення, реорганізацію та/або ліквідацію структурних та/або відокремлених підрозділів товариства. Тобто, АТ «Укрзалізниця» має право самостійно приймати рішення щодо визначення та зміни організаційної структури товариства, повноважень підрозділів, чисельності штату шляхом прийняття рішень уповноваженими органами управління Товариства. При цьому, прийняття рішення про створення та ліквідацію структурних підрозділів Товариства належить до компетенції наглядової ради АТ «Укрзалізниця», а організаційна структура та положення про структурний підрозділ затверджуються правлінням Товариства. Відповідно до висновків Верховного Суду, що містяться у постанові від 22.01.2020 у справі № 451/706/18, прийняття рішення про визначення структури підприємства є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ним органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. На засіданні 14.05.2020 правлінням при розгляді питання організації діяльності АТ «Укрзалізниця» прийняті рішення:1. Погодити ліквідацію Департаменту економічної та інформаційної безпеки та утворення Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки (п. 12.1 рішення):2. Директору з економічної та інформаційної безпеки забезпечити винесення питання про ліквідацію Департаменту економічної та інформаційної безпеки та утворення Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки на розгляд наглядової ради АТ «Укрзалізниця» згідно із встановленим порядком;3. У разі прийняття позитивного рішення наглядовою радою АТ «Укрзалізниця» з питання, визначеного в пункті 12.1 цього рішення:3.1. Затвердити:- Організаційну структуру Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» згідно з додатком 20 до протоколу.- Положення про Апарат директора з економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» згідно з додатком 21 до протоколу. 3.2. Визнати такими, що втратили чинність: - пункти 11.1, 11.2 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 21.12.2018 (протокол № Ц-64/103 Ком.т.); - пункт 12.1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 01.11.2019 (протокол № Ц-46/99 Ком.т.). Діючи в межах своїх повноважень, наглядова рада Товариства на засіданні 25.05.2020р. розглянула питання щодо організаційних змін вертикалі безпеки та прийняла рішення про ліквідацію Департаменту економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» (рішення оформлене протоколом засідання наглядової ради АТ «Укрзалізниця» № А-10/16-20 Ком.т). Уповноваженим органом управління Товариства, наглядовою радою, прийнято рішення про ліквідацію структурного підрозділу АТ «Укрзалізниця». Відповідач посилався, що вказані обставини в свою чергу призвели до змін в організації виробництва і праці Товариства в частині забезпечення безпеки Товариства. Те, що ліквідація структурного підрозділу підприємства є одним із видів змін в організації виробництва і праці підтверджується, зокрема, висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 757/32634/16-ц. Частиною 3 статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. У результаті прийняття рішення про ліквідацію Департаменту економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» втратило чинність рішення правління АТ «Укрзалізниця» 21.12.2018 (протокол № Ц-64/103 Ком.т.) зі змінами, внесеними рішенням правління від 01.11.2019 (протокол № Ц-46/99 Ком.т.), яким визначалися завдання, функції та повноваження ліквідованого Департаменту. Пунктом 12.1 рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 01.11.2019 затверджувалося Положення про Департамент економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця». Даним Положенням визначалися завдання та функції Департаменту, виходячи з яких формувалися посадові функції та повноваження працівників Департаменту. Представник відповідача вказувала , що , зазначені зміни в організації виробництва і праці, а саме - ліквідація Департаменту економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця, призвела до зміни істотних умов праці працівників зазначеного департаменту. Ч.З ст. 23 КЗпП України передбачено, що про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. 24.07.2020 позивач ознайомився з повідомленням АТ «Укрзалізниця» від 15.07.2020 № ЦПК-458 у про те, що Департамент економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» ліквідовано та посада начальника відділу контролю майнових відносин Управління запобігання корупції Департаменту економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця», яку обіймав, підлягає скороченню відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП . Запропоновано для подальшого працевлаштування посаду юрисконсульта категорії відділу аналітичної роботи та контролю Юридичної служби Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (посадовий оклад 8415 грн.) також повідомлено , що в разі відмовити від запропонованих посад можливе розірвання трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпПУКраїни. (а.с.14) Також , Позивачу 24 липня 2020 вручене Повідомлення про зміну істотних умов праці від 15.07.2020 № ЦПК-459, яким повідомлений про зміну істотних умов праці, а саме зміну розміру посадового окладу та встановлення неповного робочого часу. Повідомленням від 15.07.2020 № ЦПК-459 також передбачено, що у разі відмови (ненадання згоди) від продовження роботи в нових умовах, трудовий договір з працівником буде припинено за пунктом 6 статті 36 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку на підставі статті 44 КЗпП України.(а.с.15). Позивачем на повідомленні від 15.07.2020 № ЦПК-459 особисто вчинений запис про його незгоду на продовження роботи в нових умовах праці, проставлений власноручний підпис та вказана дата вчинення запису - 24.07.2020. Відповідач посилається , що із запропонованими зміненими умовами праці позивач не погодився, оскільки не надав згоди на продовження праці на нових умовах, у зв`язку із чим і був звільнений. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці. Частинами третьою та четвертою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Про наступне звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці (ст. 49-2 КЗпП). До закінчення двомісячного строку з дня попередження звільнення працівника з власної ініціативи роботодавця без його згоди не допускається. Зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці. Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.(Постанова ВП ВС від 16.01.2019р. № 582/1001/15-ц) Судом встановлено, що відповідачем вказані різні підставі для припинення трудового договору у повідомленнях від 15.07.2020 № ЦПК-459 та № ЦПК-458 створюють у позивача стан правової невизначеності, у числі ускладнюючи вибір належного способу захисту свого порушеного права. При таких обставинах суд приходить до висновку , що звільнення позивача з 25 вересня 2020 року за пунктом 6 частини першої статті 36 КЗпП України відбулось з порушенням вимог закону, оскільки не вирішено було питання щодо звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Позовні вимоги про скасування наказу та поновлення позивача на роботі підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає спір. Рішення суду в частині поновлення на роботі підлягає негайному виконанню відповідно до пунктів 4 частини 1 статті 430 ЦПК України. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору при подачі позову, задоволені в повному об`ємі, судовий збір у розмірі 840,80 грн.підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

Outcome: approved