Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар-психіатр Кучмій М.Б. звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про госпіталізацію громадянина [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний заклад без його згоди. Посилається на те, що в [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. На даний час психічний стан хворого погіршився, згоду [PERSON] на госпіталізацію отримати неможливо, у зв»язку із своїм психічним станом, тому просить суд винести рішення про його примусову госпіталізацію у психіатричному закладі. Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр Кучмій М.Б. в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію громадянина [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний стаціонар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні без його згоди підтримав і вважає, що доцільно надати [PERSON] психіатричну допомогу в примусовому порядку. Допитаний у судовому засіданні законний представник [PERSON] - мати [PERSON] пояснила, що [PERSON] змінився в своєму психічному стані, тому вважає за доцільне помістити його для лікування у психіатричний заклад. [PERSON] був присутній у судовому засіданні, однак через свій психічний стан жодних пояснень не надав. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON], 1985 року народження, житель [ADDRESS] був госпіталізований в ТОККПНЛ 17 березня 2017 року о 14.05год. бригадою швидкої допомоги у супроводі матері [PERSON] та працівників поліції, на підставі заяви матері [PERSON] з приводу діагнозу Параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром. 17 березня 2017 року [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділу ТОККПНЛ [PERSON], яка після огляду підтвердила висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар [PERSON] була заява його матері [PERSON] 17 березня 2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, яка прийшла до висновку, що обстеження та лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару. Із анамнестичних відомостей встановлено, що пацієнт хворіє психічним розладом з 2004 року, відколи вперше стали відмічатись зміни в психічному стані - після повернення з армії став відгородженим, замкнутим, підозрілим, переконаним, що його переслідують, хочуть "вивідати секретну інформацію", багато молився, читав Біблію. З цього приводу багаторазово лікувався в умовах стаціонару ТОККПНЛ, Почаївської та Буданівської психіатричних лікарень. Пацієнт перебуває в групі спец.обліку, як такий, що страждає на тяжкий психічний розлад і чинить дії, небезпечні для оточуючих (вчинив крадіжку, з приводу чого були застосовані примусові заходи медичного характеру, вчинив пожежу у квартирі, агресивний до матері). Згідно рішення суду від 21.09.2012 року визнаний недієздатним та призначено матір [PERSON] опікуном сина. Остання госпіталізація з 17.12.2016 р. по 20.01.2017 р. Часті повторні госпіталізації обумовлені відмовою від прийому ліків вдома. Поступає на лікування повторно у зв"язку з погіршенням психічного стану - не спить вночі, втікає з дому, на зауваження і прохання матері реагує агресією, бив маму, вимагає у неї гроші, не пускає в квартиру, п"є багато кави і курить. На момент огляду пацієнт в свідомості. В мовний контакт практично не вступає, перебуває в стані вираженої внутрішньої напруги, підозрілий, замкнутий, відгороджений, до чогось дослухається, придивляється, що свідчить про галюцинаторну поведінку. Інструкції не виконує. На зауваження практично не реагує. Зважаючи на психічний стан пацієнта інші сфери психічної діяльності визначити не вдалося. До свого стану некритичний. Комісія приходить до висновку, що згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" пацієнт [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу у вигляді Параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, психічний стан, якого обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих у разі,якщо йому не буде надана психіатрична допомога. Згода [PERSON] на лікування в психіатричному закладі, яке надається в умовах стаціонару, відсутня внаслідок неможливості її отримати у зв'язку з його психічним станом. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] без його згоди до психіатричного закладу є доцільною, а тому заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Кучмій Марії Богданівни слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved