Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

06 лютого 2020 року старший державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Браташов А.В. (далі - старший державний виконавець Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Браташов А.В.) звернувся з поданням, погодженим начальником Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ), про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України. Подання обґрунтовано тим, що на виконанні в Оболонському РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №54595073 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2010 року у справі №2-2032/10, яким стягнуто з [PERSON] на користь АТ "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") грошові кошти у сумі 523529,59 грн. Як зазначив суб`єкт подання, боржник ухиляється від добровільної сплати боргу. З цих підстав старший державний виконавець Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Браташов А.В. просив суд тимчасово обмежити боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України без вилучення у нього паспортного документа, який надає право на виїзд за межі України. За приписами ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Поняття "негайно" означає, що подія відбувається одразу, без затримки, терміново. Зважаючи на те, що подання старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Браташова А.В. надійшло до суду 06 лютого 2020 року, відповідно до приписів ч. 4 ст. 441 ЦПК України розгляд цього подання призначено судом на 18 год 15 хв 06 лютого 2020 року. Оскільки ч. 4 ст. 441 ЦПК України передбачено негайний розгляд справи, що унеможливлює повідомлення старшого державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Браташова А.В. про дату, час та місце розгляду подання шляхом направлення судової повістки з повідомленням про вручення, він був оповіщений про дату, час та місце розгляду подання телефонограмою. У судовому засіданні державний виконавець подання підтримав, просив суд його задовольнити. Копії матеріалів виконавчого провадження №54595073 суду не надав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 441 ЦПК України боржник та стягувач у судове засідання не викликались. Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали, додані державним виконавцем до подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, дійшов такого висновку. З матеріалів, доданих до подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, вбачається, що старшим державним виконавцем Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Браташовим А.В. здійснюється виконавче провадження №54595073 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2010 року у справі №2-2032/10 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Ощадбанк" грошових коштів у сумі 523529,59 грн. Суб`єктом подання вказано, що боржник ухиляється від добровільної сплати боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням. Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Невиконання боржником своїх зобов`язань може зумовлюватися об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядженя, важкої хвороби. Однак, воно може мати і суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з причин, які не є поважними. Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним (приватним) виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного (приватного) виконавця; письмове повідомлення державному (приватному) виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб. Саме самостійне невиконання боржником зобов`язань протягом строку, вказаного державним (приватним) виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання рішення суду, який повинен застосовуватись після здійснення державним (приватним) виконавцем всіх можливих заходів з виконання рішення суду. Проте суб`єктом подання не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", зокрема державний виконавець не звертався до суду з поданням про оголошення боржника у розшук; не надіслав запити у всі без виключення банківські установи України для перевірки наявності грошових коштів [PERSON] на рахунках у банках; не надіслав запиту до Національного депозитарію України для з`ясування, чи є [PERSON] власником будь-яких цінних паперів, не провів опис та не наклав арешт на квартиру, яка належить боржнику, з метою її подальшого продажу з електронних торгів, не перевірив чи [PERSON] є власником будь-яких транспортних засобів, на які можливо звернути стягнення (наземні, повітряні, водні). Чинною на час відкриття виконавчого провадження редакцією Закону України "Про виконавче провадження" було передбачено, що постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилаються сторонам виконавчого провадження виключно рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ст. 28 Закону). У доданих до подання матеріалах відсутні докази надсилання боржнику [PERSON] копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення або відомості про отримання боржником будь-яких документів виконавчого провадження №54595073. Також старшим державним виконавцем Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Браташовим А.В. не надано суду заяви чи клопотання боржника [PERSON] , подані ним у виконавчому провадженні №54595073, чи відомості про ознайомлення боржника з матеріалами виконавчого провадження, які б підтверджували поінформованість [PERSON] про здійснення виконавчого провадження. Також долучені до подання документи виконавчого провадження №54595073 не містять інформації про те, що боржник [PERSON] вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, зокрема, не надає у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно не з`являється за викликом державного виконавця чи ігнорує вимоги державного виконавця, отримавши такі виклики та вимоги, що б безумовно свідчило про ухилення [PERSON] від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2010 року у справі №2-2032/10. За таких обставин суд вважає, що старшим державним виконавцем Оболонського РВ ДВС у м. Києві ЦМУЮ (м. Київ) Браташовим А.В. не доведено з покликанням на належні, допустимі та достатні докази факту ухилення боржника [PERSON] від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 червня 2010 року у справі №2-2032/10, а тому не вбачає правових підстав для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України. Таким чином, відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" та,

Outcome: dismissed