Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22.02.2008 [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» уклали кредитний договір, в якому відповідно до п. 2.4. цільовим використанням даного кредиту зазначено - придбання, транспортного засобу VOLVO, XC90, 2008 року випуску, колір - чорний, державний номер [NUMBER], № кузова [NUMBER]. 24.10.2011 ВДВС Києво-Святошинського РУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, на підставі якої накладено арешт на транспортний засіб, що належить відповідачу та перебуває в заставі ПАТ «АльфаБанк». 06.06.2012 ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, однак питання щодо зняття арешту із вказаного транспортного засобу не було вирішено. Позивач позбавлений можливості реалізувати своє право щодо звернення стягнення на предмет застави, внаслідок винесення відповідачем вищезазначеної постанови. 01.11.2013 [PERSON] згідно довіреності на реалізацію передав заставний автомобіль ПАТ «Альфа- Банк» з метою добровільної реалізації майна та спрямування коштів від продажу на погашення заборгованості по кредитному договору. Накладення арешту на заставне майно товариства порушує його права як заставодержателя, оскільки унеможливлює добровільну реалізацію заставного майна. Тому просив вільнити з-під арешту транспортний засіб, VOLVO, XC90, 2008 року випуску, колір - чорний, державний номер [NUMBER], № кузова [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]), видане 21.02.2008 Києво-Святошинським МРЕВ, що накладений в рамках виконавчого провадження №273262168 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 24.10.2011. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, своїх заперечень проти позову не надали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 22.02.2008 [PERSON] та ЗАТ «Альфа-Банк» уклали кредитний договір № 490057762, в якому відповідно до п. 2.4. цільовим використанням даного кредиту зазначено - придбання, транспортного засобу VOLVO, XC90, 2008 року випуску, колір - чорний, державний номер [NUMBER], № кузова [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]), видане 21.02.2008 Києво-Святошинським МРЕВ, Київська область. Відповідно до ст. 548 ЦК України, договір застави носить похідний характер від зобов'язання, яке забезпечується заставою. З припиненням дії правочину, на підставі якого виникло таке зобов'язання (кредитного договору тощо), припиняється і договір застави, однак недійсність застави не впливає на дійсність вказаного зобов'язання. 22.02.2008, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за №6660052, було зареєстроване обтяження, об'єктом обтяження виступає транспортний засіб, VOLVO, XC90, 2008 року випуску, колір - чорний, державний номер [NUMBER], № кузова [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане 21.02.2008 року Києво-Святошинським МРЕВ, Київська обл. 24.10.2011 ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, на підставі якої накладено арешт на транспортний засіб, що належить [PERSON] та перебуває в заставі ПАТ «АльфаБанк». В рамках ВП №27326168 06.06.2012 ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі письмової заяви стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, однак питання щодо зняття арешту із вказаного транспортного засобу не було вирішено. Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно зі ст.589 ЦКУ, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Власником спірного транспортного засобу є [PERSON] Згідно пункту 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо). Наведені положення Інструкції не суперечать статтям 47, 50, 60 Закону України "Про виконавче провадження" і не дозволяють органу державної виконавчої служби зняти арешт з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа саме стягувачу. Норми Закону України "Про виконавче провадження" не виключають можливості зняття арешту з майна, належного боржнику, при поверненні виконавчого документа стягувачу. Ч. 3 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Оскільки у даному випадку підстави для зняття арешту з майна, передбачені ч.ч. 3,4 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", відсутні, арешт з майна боржника - може бути знятий в судовому порядку згідно частини 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", так як виконавчий документ повернутий стягувачу і необхідність забезпечення виконання рішення суду шляхом накладення арешту відпала. ЗУ «Про заставу», ст..20 встановлений вичерпний перелік підстав для звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимог заставодержателя, а саме: «Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави». Згідно ст. 20 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. 01.11.2013 [PERSON] згідно довіреності на реалізацію передав заставний автомобіль ПАТ «Альфа- Банк» з метою добровільної реалізації майна та спрямування коштів від продажу на погашення заборгованості по кредитному договору №490057762 від 22.02.2008. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України, суд, судові витрати покладає на відповідачів. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 509, 526, 549, 610, 611, 635, 1045-1054 ЦК України,Законом України «Про заставу» Законом України «Про виконавче провадження» ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved