Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

24 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 296; залишити малолітню дитину [PERSON] разом з матірю - [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що 15.10.2014 року вона вступила до шлюбу з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейне життя з відповідачем не склалося, подружжя проживає окремо один від одного. [PERSON] не створив належних умов для спільного проживання, схильний до вживання алкоголю, вчиняє сварки та принижує гідність позивачки. Вважає, що їхня сімя розпалася, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає, подальше перебування у шлюбі неможливе, тому звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.06.2015 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в частині визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з матірю - [PERSON] залишена без розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити та розірвати шлюб між позивачкою [PERSON] та [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, справа розглядається в порядку заочного провадження. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони 15.10.2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 296, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2014 року. Від спільного життя подружжя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім'ї Згідно ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.4 ст. 56 СК України примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин, наведені обставини та категоричні заперечення позивача проти збереження шлюбу з відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки встановлено, що їх сімя розпалася, подружні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Встановлено, що позивачкою при поданні до суду позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією від 24.04.2015 року. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. витрат на сплату судового збору. В частині вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 2200 грн. суд зазначає наступне. Згідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України - до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ст. 84 ЦПК України - витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Пунктами 47, 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних\~\~і кримінальних справ за № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства\~\~про судові витрати у цивільних справах" - право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6\~Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,\~42,56\~ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року\~№ 4191-VI\~"Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у\~пункті 2\~частини третьої статті 79,\~статтях 84,\~88,\~89\~ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи, що позивачем та її представником в судовому засіданні не надано доказів на підтвердження того, що представник [PERSON] є адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, крім того не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд вважає, що у відшкодуванні витрат на правову допомогу в розмірі 2200 грн. слід відмовити.

Outcome: approved