Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 24.04.2012року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500271524 на суму 16620грн. 30.09.2014р. між ПАТ "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата [PERSON]" було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ "Дата [PERSON]" перейшло право грошової вимоги до відповідача, в тому числі за кредитним договором № 500271524 від 24.04.2012 року. 10.10.2016 між ТОВ "Дата [PERSON]" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата [PERSON]" відступило ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ "Дата [PERSON]". Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року позивач набув грошової вимоги до відповідача в сумі 40344,29грн., яка складається з: заборгованість за основною сумою боргу 14632,48грн., заборгованість за відсотками та комісією 11561,81грн., пеня, штраф, неустойка- 14150грн. В звязку з тим, що за відповідачем рахується прострочена заборгованість за кредитним договором № 500271524 від 24.04.2012р. на загальну суму 40344грн.29коп. позивач просить суд стягнути з [PERSON] вказану заборгованість, а також судові витрати. В судове засідання позивач не направив свого представника, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ст.158 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав заяву про застосування положення про строки позовної давності. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.04.2012р. між ПАТ "АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500271524 від 22 квітня 2012 року на суму 16620грн. 30.09.2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дата [PERSON]" було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ "Дата [PERSON]" перейшло право грошової вимоги до відповідача, в тому числі за кредитним договором № 500271524 від 22 квітня 2012 року. 10.10.2016 між ТОВ "Дата [PERSON]" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата [PERSON]" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ "Дата [PERSON]".Таким чином, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором, та боржників за основними договорами , ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 500271524 від 22 квітня 2012 року в сумі 40344,29 грн., з яких: 14632,48грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 11561,81грн. - заборгованість за процентами та комісією; 14150грн. - пеня, штраф, неустойка. Згідно п. 2.3. договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016р. право вимоги вважається відступленим фактору з дати надходження на рахунок ТОВ "Дата [PERSON]" ціни прав вимоги в повному обсязі.... В дату отримання оплати ТОВ "Дата [PERSON]" у повному обсязі ціни прав вимоги відповідно до п 4.3. цього договору сторони підписують Акт приймання-передачі реєстру боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього договору. Як вбчається зі змісту позовної заяви, що на виконання умов договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016р, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, від імені ТОВ "Дата [PERSON]" надіслано повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сума боргу відповідача згідно розрахунку складає 40 344,29, а саме: 14 632,48 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 11561,81 грн. заборгованість за процентами та комісією; 14150 грн. неустойка. В підтвердження вказаного розрахунку заборгованості позивачем надано розрахунок за вказаним кредитом, з якого вбачається, що відповідач здійснив останній платіж на виконання умов кредитного договору від 24.04.2012 року - в сумі 500 грн. 19.07.2013 року. Відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строків позовної давності. За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно приписів ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, строки позовної давності підлягають застосуванню до даних правовідносин, вимоги за позовом не належать до переліку тих вимог, на які позовна давність не поширюється відповідно до ст.268 ЦК України. Крім того, поряд зі встановленням строку дії договору /протягом 36 місяців з моменту підписання /, сторони погодили також строки виконання позичальником зобов'язань, що виникають на основі договору. Додатком №1 до кредитного договору є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості соживчого кредиту(а.с.6). Встановлено, що востаннє позичальник сплатив кошти за кредитом 19.07.2013 р., які були зараховані 25.07.2013 року та згідно з Графіком, позичальник повинен був внести черговий платіж в строк до 26.08.2013 року. Тобто, з 26.08.2013 року у кредитора виникло право звертатися до суду з позовом про стягнення боргу. Даний позов подано до суду 27.09.2017 року, тобто з пропуском строку позовної давності. В постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року, яку прийнято за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом /судами/ касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у кредитних правовідносинах, викладено правову позицію стосовно того, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом /судами/ касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Враховуючи все вищенаведене суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності тривалістю три роки на час звернення до суду з цим позовом, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed