Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Калініна С.К. звернувся до суду із позовом до АТ "Перший Український міжнародний банк" з вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києа Павелків Т.Л.. перебуває на виконанні виконавче провадження №57216977 від 14.09.2018 р., відкрите на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. №7475, виданого 27.08.2018 р., вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню оскільки заборгованість за кредитним договором є спірною. Відповідач відзиву та доказів до суду не надав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Третя особа відзив до суду не надала. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. 13.04.2011р. між АТ "Банк Ренесанс Капітал", правонаступником усіх прав та обов"язків якого є АТ "Перший Український міжнародний банк", та [PERSON] укладено кредитний договір №26251018449536 на відкриття карткового рахунку з лімітом в 50000 грн., відповідно до якого позивач отримав кредитні кошти на умовах, передбачених Договором. 27.08.2018р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хорою Н.С. вчинено виконавчий напис №7475 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №26251018449536 від 13.04.2011р. у розмірі 17812,59 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження №57216977 на підставі виконавчого напису №7475, виданого 27.08.2018р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь АТ "Перший Український міжнародний банк" заборгованості у розмірі 17812,59 грн. та винагороду приватного виконавця у розмірі 1781,25 грн.. Про існування виконавчого провадження боржник дізналась з сайту Єдиного реєстру виконавчих провадження. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст. 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Так, в постанові ВП ВС від 15.01.2020 року по справі №305/2082/14-ц сформовано висновок про те, що сам факт звернення позивача до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку документів. Таким чином, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити, оскільки зазначені обставини у позові знайшли своє підтвердження у наданих доказах, що містяться у матеріалах справі, принаймі відповідачем не спростовані доводи позивача. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved