Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позов обґрунтовано тим, що 06.02.2019 у с. Софіївська Борщагівка по вул. Соборна з вини водія автомобіля марки Porsche, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] сталась ДТП, внаслідок якої застрахований позивачем автомобіль марки Renault, д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності ТОВ «ОТП Лізинг», отримав механічні пошкодження. Оскільки ДТП сталася з вини [PERSON] , зазначену ДТП визнано страховою подією, з настанням якої у позивача виник обов`язок виплатити страхове відшкодування. Таким чином, у відповідності до умов договору страхування складено страховий акт № 1995186 і сплачено страхове відшкодування у розмірі 9 602,53 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] не була застрахована, то саме винуватець ДТП має відповідати за заподіяну шкоду. Посилаючись на положення ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування 9 602,53 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 30.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати останню за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Надано відповідачу строк для подання відзиву, вказану ухвалу направлено сторонам, а відповідачу разом із копією позовної заяви з додатком. Станом на дату розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надходив, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що за умовами договору страхування № 250549180.18 від 28.03.2018 ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" та ТОВ "ОТП Лізинг" уклали договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Renault Dokker, д.н.з. [NUMBER] , 2015 року випуску, зокрема, щодо страхування засобу наземного транспорту (автокаско). Так, п.2.2 договору передбачено, що страховим випадком за договором є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання, внаслідок, зокрема, дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням умов п.1.3 Генеральної угоди. Пунктом 2.3 договору визначено, що виплата страхового відшкодування здійснюється без вирахування зносу на деталі та вузли, що підлягають заміні в ході відновлювального ремонту транспортного засобу. Строк дії договору з 28.03.2018 по 27.03.2019 включно. Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду управління патрульної поліції у м. Києві № 3019043577989031, 06.02.2019 о 06:55 год. по вул. Соборна у с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області сталась ДТП за участю автомобіля марки Porsche, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки Renault, д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності ТОВ «ОТП Лізинг», під керуванням [PERSON] . ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] п.п. 13.3 ПДР України, за фактом ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення ОБ 81840 за ст.124 КУпАП. 06.02.2019 страхувальником ТОВ "ОТП Лізинг" надано повідомлення про страховий випадок за договором страхування № 250549180.18 за фактом ДТП, яка мала місце 06.02.2019 за участю застрахованого автомобіля Renault Dokker, д.н.з. [NUMBER] , 2015 року випуску. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.03.2019, яка набрала законної сили 15.03.2019, у справі № 369/2176/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з акту огляду транспортного засобу Renault Dokker, д.н.з. [NUMBER] , застрахованого за полісом № 250549180.18, представником страхувальника та представником АСК "ІНГО Україна" 08.05.20019 оглянуто транспортний засіб, під час огляду встановлені пошкодження автомобіля. Згідно рахунку № VSK0064483 від 08.05.2019, наданого ТОВ «Арма Моторс» вартість робіт та запчастин для автомобіля Renault Dokker, д.н.з. [NUMBER] , з ПДВ становить 11215,57 грн. Відповідно страхового акту № 1995186 від 20.06.2019 сталася ДТП за участю страхувальника ТОВ "ОТП Лізинг", автомобіль Renault Dokker, д.н.з. [NUMBER] , страхова сума складає 322608,00 грн., франшиза - 1613,04 грн., сума збитку складає 11215,57 грн., зазначена подія є страховою, тому відшкодуванню підлягають 9602,53 грн. 08.07.2019 ПрАТ «АСК «Інго Україна» було перераховано на рахунок ТОВ «ОТП Лізин» 9602,53 грн. як оплату страхового відшкодування Renault Dokker, д.н.з. [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу Renault Dokker, д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ "ОТП Лізинг". Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода 06.02.2019 сталася з вини [PERSON] . Відповідно до ч. 16, 17 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування"). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України "Про страхування". У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, відносини між позивачем та відповідачем у цій справі регулюються правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування". Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди [PERSON] , в порядку суброгації. Таким чином, на [PERSON] як на особу, з вини якої сталася ДТП, покладено обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 9602,53 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved