Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Товариство) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я внаслідок виконання трудових обов'язків. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що працюючи протягом тривалого часу у відповідача в шкідливих умовах праці, отримав професійне захворювання, у зв'язку із чим, згідно довідки МСЕК від 25 квітня 2017 року йому первинно з 18 квітня 2017 року встановлена 3 група інвалідності та 50 % втрати професійної працездатності. Вважає, що відповідач не виконав вимоги Закону, щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці, внаслідок чого позивач отримав негативні зміни здоров'я, що мають незворотній характер та завдало позивачу моральну шкоду, яку він оцінює в 921 600 грн., а тому просив стягнути зазначену суму з відповідача на свою користь без утримання податку з доходів фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, з підстав та доводів наведених в ній. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Згідно трудової книжки, [PERSON] з 27.10.2004 р. працював у Товаристві на різних посадах, а 26.04.2017 був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України (а.с.27-31). Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] з 27.10.2004 року по 26.04.2017 року працював на підприємствах, правонаступником яких є ПрАТ "ЦГЗК". Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 31.01.2017р., протокол № 107, Український НДІ промислової медицини, [PERSON], [INFO], останнє місце роботи - ПРАТ "ЦГЗК", ш. ім. Орджонікідзе, діл. №1, ГРОЗ, встановлено захворювання професійне 31.01.2017р., а саме: радикулопатія попереково-крижова L5, S1 і шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м'язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ст.). Профмаршрут: 10.1991-01.1996рр., 04.199-11.2001рр., 01.2002-01.2017рр. - ПРАТ "ЦГЗК", підз. слюсар черговий та з ремонту устаткування, підз. ГРОВ (а.с. 13-14). У санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці від 21.11.2014, затвердженого головним державним санітарним лікарем міста Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів, міститься висновок про умови праці працівника відповідно до гігієнічної класифікації праці, що умови праці [PERSON] за період роботи з 28.10.1991 по 19.11.2001, з 28.01.2002 по даний час - гірником очисного забою з повним робочим днем в підземних умовах на шахті імені Орджонікідзе ПАТ "ЦГЗК" за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за важкістю праці - до 3 класу 2 ступеня шкідливості, раніше працював - підземним гірником очисного забою, підземним машиністом електровоза, підземним слюсарем черговим та з ремонту устаткування на шахті імені Орджонікідзе ВО "Кривбасруда" за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за важкістю праці - до 3 класу 2 ступеня шкідливості (а.с.13-16). Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного комісією 02 березня 2017 року, затвердженого начальником ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 13 березня 2017 року (далі - Акта), у хворого [PERSON], стаж роботи: загальний стаж роботи 32 років 4 місяців, за професією 17 років 7 місяців, у цеху в умовах впливу шкідливих факторів 17 років 7 місяців. Вказано, що висновок про наявність шкідливих умов праці: на підставі "Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 21.11.2014" та доповнення до неї від 12.05.2016 [PERSON], та згідно з Державними санітарними нормами та правилами "Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу", затвердженими Наказом міністерства охорони здоров'я України від 08.04.2014 № 248 умови праці гірника очисного забою добувної дільниці № 1шахти імені Орджонікідзе ПРАТ "ЦГЗК" [PERSON] відносяться: - за важкістю праці - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі); - по мікроклімату - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Загальна оцінка - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі). Діагноз 1. Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м'язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ст.). М54.1. Супутній - відсутній. У п. 16 Акта зазначено, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи в підземних умовах шахти імені Орджонікідзе гірником очисного забою підземним, виконував весь комплекс робіт з очисного виймання корисної копалини. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичними перевантаженнями. Також згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 31.01.2017 №107 підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: 28.10.1991-01.01.1999 ВО "Кривбасруда", шахта ім. Орджонікідзе", підз. слюсар черговий та з ремонту устаткування. Причини виникнення професійного захворювання у п. 17 Акта зазначено: важкість праці: маса вантажу, що постійно піднімається та переміщується вручну, кг: підіймання та переміщення вантажів - 40 при гранично допустимій до 30; робоча поза, знаходження у нахиленому положенні до 30°/понад 30°,% зміни: 39,6/9,8/- при гранично допустимій до 25/-/-, нахили корпусу (вимушені, більше 30°), кількість за зміну: 215 при гранично допустимій до 100 (а.с. 17-20). Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частинами 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, обласної МСЕК № 6, Серія 12 ААА № 044820, [PERSON] під час повторного огляду 25.04.2017р., визначена третя група інвалідності, встановлено 55% втрати професійної працездатності, з яких: первинно 50% - радик.; повт. 5% - тр.к.-2006р., з 18 квітня 2017 року до 1 травня 2018 року, дата переогляду 01.04.2018 р. Вказано потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікувальними засобами, ВМП, санітарно-курортне лікування (а.с.22). У виписці з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12ААА №044820, вказано, що [PERSON], дата огляду 25.04.2017р., група інвалідності третя, огляд повторний, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках первинно 50% - радик.; повт. 5% - тр.к.-2006р., з 18 квітня 2017 до 1 травня 2018, причин втрати професійної працездатності проф. захв., ГРОЗ, дата встановлення страхового випадку 31.01.17р. №107, дата переогляду 01.04.2018р., потреби у медичній та соціальній допомозі: забезпечення лікувальними засобами, ВМП, санітарно-курортне лікування (а.с.22). Крім того, у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією обласної МСЕК №6, серія 12ААА №074574, [PERSON], [INFO], під час первинного огляду 25.04.2017р., встановлена третя група інвалідності з 18 квітня 2017 р., причина інвалідності проф. захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01 травня 2018 р., висновок про умови та характер праці важкість праці, вимушена поза, дов. хода, рекомендовані заході щодо відновлення працездатності Д - невр. (а.с.23). У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З огляду на викладене суд приходить до висновку про порушення відповідачем положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України "Про охорону праці", якими передбачено обов'язок підприємства забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, а тому наявна вина відповідача у спричиненні моральної шкоди позивачу беззаперечні. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначені розміру моральної шкоди суд, враховує характер отриманих професійних захворювань [PERSON], стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів на підприємстві відповідача впродовж 12 років 6 місяців, третя група інвалідності, відсоток втрати ним професійної працездатності у розмірі 50%, з переоглядом 01.04.2018 р., стан здоров'я, зміною способу життя позивача та його якість, стійкій тупий, ниючий, періодично стріляючий біль у поперековому і шийному відділах хребта, обмеження рухів, посилення болю при фізичному навантаженні, тривалій ході, іррадіація болю по задній поверхні лівої ноги, оніміння в ній, періодичне оніміння в руках, підвищену чутливість пальців кистей до холоду, біль у плечових, ліктьових та колінних суглобах, необхідністю забезпечення лікувальними засобами, ВМП, санітарно-курортне лікування, Д - невр.та ін. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачу була заподіяна значна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя, внаслідок чого переносить моральні страждання. Також судом враховується, що [PERSON] окрім підприємства відповідача, також працював 28.10.1991-01.01.1999 ВО "Кривбасруда", шахта ім. Орджонікідзе", підз. слюсар черговий та з ремонту устаткування, під час чого виконував роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Доводи відповідача про те, що позивач свідомо обрав роботу, він був проінформований відповідачем про умови праці, наявність на робочу місці небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, їх права на пільги і компенсації, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов'язку роботодавця, забезпечити безпечні умови виробничого середовища. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" необхідно стягнути на користь [PERSON] 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи. З огляду на викладене необхідно стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial