Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Волинська обласна психіатрична лікарня №2 смт. Олика звернулася до суду із заявою про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, мотивуючи тим, що останній 29 серпня 2016 року поступив у Волинську обласну психіатричної лікарні №2 смт. Олика за заявою опікуна [PERSON] Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 28.01.2008 року [PERSON] визнаний недієздатним. 06.09.2017 року [PERSON] оглянутий комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої хворий виявляє ознаки психічного захворювання: важка розумова відсталість з розладами поведінки і потребує продовження госпіталізації до психіатричного стаціонару. Посилаючись на те, що на даний час за своїм психічним станом [PERSON] потребує психіатричної допомоги, надання якої можливе тільки в стаціонарних умовах, просять вирішити питання про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку. Учасники судового розгляду справи в судове засідання не з'явились, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], 1965 року народження, направлений на госпіталізацію у Волинську обласну психіатричної лікарні №2 смт. Олика за заявою опікуна [PERSON] Згідно рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 28.01.2008 року [PERSON], 1965 року народження, визнаний недієздатним. На підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.08.2016 року [PERSON] було госпіталізовано до ВОПЛ №2 смт. Олика. З висновку комісії лікарів-психіатрів № 73 від 06.09.2017 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки психічного захворювання у формі важка розумова відсталість з розладами поведінки, у зв'язку з чим потребує продовження госпіталізації до психіатричного стаціонару. Відповідно до частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 1-1-/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Статтею 16 Закону України "Про психіатричну допомогу" передбачено, що у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи в примусовому порядку на підставах, передбачених ст. 14 цього Закону, відповідно до якої, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В силу ч. 1 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заява ВОПЛ №2 смт. Олика про продовження госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved