Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до рішення виконкому Ставищенської районної Ради №58 від 16.03.1957 року „Про організацію робіт по реєстрації документів на право власності на домоволодіння, права користування земельними ділянками" на підставі рішення виконкому Київської обласної ради депутатів трудящих від 30 грудня 1956 року № 981 про віднесення села Ставище в категорію селища міського типу, було доручено Білоцерківському бюро технічної інвентаризації обмір та інвентаризацію присадибних земельних ділянок, а також реєстрацію прав власності на домоволодіння як відомчих так і особистого сектору по всій території селища Ставище в межах бувшого села Ставище. До житлового будинку по [ADDRESS] були прописані [PERSON], його дружина [PERSON] та він, їх син. 25 березня 1965 року правління колгоспу імені ХХ з'їзду КПРС надало дозвіл [PERSON] на побудову нового будинку на виділений йому присадибній ділянці. 18 лютого 1966 року виконком Ставищенської селищної ради прийняв рішення №59 „Про дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку [PERSON] в [ADDRESS]", яким дозволено [PERSON] перебудову наявного житлового будинку [ADDRESS] на закріпленій раніше земельній ділянці в розмірі 0,25 га, з подальшим знесенням після закінчення будівництва старого будинку. На ім'я [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстроване в книзі № 3 за реєстровим №348. [INFO] року в смт. Ставище Київської області його батько, [PERSON], помер. Спадщину після його смерті прийняли спадкоємці за законом, діти померлого: він та його брат [PERSON], які отримали свідоцтва про право на спадщину на частину майна. [INFO] року в смт. Ставище Київської області його брат [PERSON] помер. Спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину є він, брат спадкодавця. Як видно з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вказаний будинок загальною площею 84,5 м2, житловою площею 56,0 м2. На земельній ділянці розташовані житловий будинок „А", погріб з шийкою „В", прибудова „а", ганок „а1". Оригінал вказаного свідоцтва про право власності був втрачений, про що зроблене відповідне оголошення в газеті «Сільські обрії» №73 (93793) від 7 жовтня 2014 року. На його звернення до Ставищенської селищної ради про видачу дубліката свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок на ім'я померлого, йому відмовлено. Відсутність у нього документа, що посвідчує право та відмова видати його дублікат позбавляє його можливості оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі і отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок. Вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], його державна реєстрація була здійснена згідно діючого на той час законодавства, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останнього. [PERSON], прийнявши спадщину після смерті [INFO] року батька [PERSON] за життя набув права на спадщину за законом на 1/2 частину вказаного житлового будинку, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 18 жовтня 2013 року, внаслідок смерті останнього. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року батька [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року брата [PERSON] на 1/2 частину вказаного житлового будинку, загальною площею 84,5 м2, житловою площею 56,0 м2, вартістю 93113 гривень. В судове засідання позивач не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув. Ставищенська селищна рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі їх представника. Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачем, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення виконкому Ставищенської районної Ради №58 від 16.03.1957 року „Про організацію робіт по реєстрації документів на право власності на домоволодіння, права користування земельними ділянками" на підставі рішення виконкому Київської обласної ради депутатів трудящих від 30 грудня 1956 року № 981 про віднесення села Ставище в категорію селища міського типу, було доручено Білоцерківському бюро технічної інвентаризації обмір та інвентаризацію присадибних земельних ділянок, а також реєстрацію прав власності на домоволодіння як відомчих так і особистого сектору по всій території селища Ставище в межах бувшого села Ставище. До даного житлового будинку були прописані [PERSON], його дружина [PERSON] та позивач. 25 березня 1965 року правлінням колгоспу імені ХХ з'їзду КПРС було надано дозвіл [PERSON] на побудову нового будинку на виділений йому присадибній ділянці. 18 лютого 1966 року виконком Ставищенської селищної ради прийняв рішення № 59 „Про дозвіл на перебудову індивідуального житлового будинку [PERSON] в [ADDRESS]", яким дозволено [PERSON] перебудову наявного житлового будинку на закріпленій раніше земельній ділянці в розмірі 0,25 га, з подальшим знесенням після закінчення будівництва старого будинку. Як видно з технічного паспорта на житловий будинок (домоволодіння) виготовленого станом на 27 липня 1981 року, на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] знаходилися житловий будинок „А" 1981 року побудови, сарай „Б" та погріб з шийкою „В". Як вбачається з довідки № 850 від 25 вересня 2014 року КП КОР „Південне бюро технічної інвентаризації" на підставі свідоцтва про право власності, виданого 5 серпня 1987 року на ім'я [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] було зареєстроване в книзі № 3 за реєстровим №348. [INFO] року в смт. Ставище Київської області [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняли діти померлого: позивач та його брат [PERSON], які отримали свідоцтва про право на спадщину на частину майна. [INFO] року в смт. Ставище Київської області брат позивача, [PERSON], помер, спадщину після смерті якого прийняв позивач, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Вказаний будинок загальною площею 84,5 м2, житловою площею 56,0 м2 , вартістю 93113 гривень. Оригінал вказаного свідоцтва про право власності був втрачений, про що зроблене відповідне оголошення в газеті «Сільські обрії» №73 (93793) від 7 жовтня 2014 року. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до пункту 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002 року) оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування. Проте, оригінал свідоцтва про право власності на вказаний будинок втрачений, а Ставищенська селищна рада відмовила позивачу у видачі дубліката даного свідоцтва на ім'я померлого, оскільки видача правовстановлюючих документів на ім'я померлих чинним законодавством не передбачена. Згідно абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року №20/5), при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з реєстру прав власності. З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набув право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року батька [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] та право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року брата [PERSON] на 1/2 частину даного житлового будинку, і оскільки відповідачем Ставищенською селищною радою позов визнається, то він підлягає задоволенню. Оскільки, Ставищенська селищна рада до пред'явлення позову про визнання права на спадщину на житловий будинок і в судовому засіданні не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на них не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved