Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Черняхівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] (разом з господарськими будівлями та спорудами) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] в с. Новосілка Черняхівського району Житомирської області (далі - позовна заява або позов). Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок [ADDRESS]. Позивач своєчасно у встановлений законодавством шестимісячний термін прийняла спадщину шляхом подання до Черняхівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Мати позивача - [PERSON], у встановлений законодавством шестимісячний строк подала до Черняхівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини і таким чином відмовилася від своєї частки на спадкове майно на користь позивача. Інших спадкоємців першої черги, які б претендували на спадщину, та утриманців немає. Постановою Черняхівської державної нотаріальної контори від 01.04.2015 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та його реєстрації як об'єкта нерухомості. А тому позивач просить визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач заперечень проти позову не подав. Представник відповідача Тарнавська Тетяна Іванівна (доручення від 17.04.2015 № 261, а.с. 42)в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, а також повідомила, що наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, їй відомі.Крім того, відповідач листом від 29.04.2015 № 292 просив справу розглянути у відсутності відповідача, а також повідомив, що позов визнає у повному обсязі (а.с. 58). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, пояснень сторін, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі з огляду на наступне. [PERSON] помер [INFO] в с. НовосілкаЧерніхівського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 29.04.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області, бланк серії [NUMBER] (а.с. 6). В матеріалах справи відсутні докази складення [PERSON] за життя заповіту. А значить спадкування за [PERSON] здійснюється за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В матеріалах справи відсутні докази зміни черговості одержання права на спадкування у порядку, визначеному положеннями ст. 1259 ЦК України. Азначить спадкування за [PERSON] здійснюється у порядку черговості, визначеної положеннями ЦК України. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до відомостей, наданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського районного управління юстиції Житомирської області (а.с. 36) до першої черги спадкоємців [PERSON] входять: дружина [PERSON], яка померла [INFO], а значить була жива на день смерті [PERSON] ([INFO]); · донька [PERSON], [INFO]; · донька [PERSON], [INFO]; · донька [PERSON], [INFO] В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] за життя був усиновлювачем, а тому суд приходить до висновку про відсутність усиновлених [PERSON] осіб та не враховує їх право на спадкування, передбачене положеннями ст. 1260 ЦК України. Крім того, на час відкриття спадщини усі спадкоємці [PERSON] за законом першої черги були живими, а тому відсутні підстави для залучення до спадкування спадкоємців за правом представлення згідно зі ст. 1266 ЦК України. Позивач є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 28.10.1968, бланк серії [NUMBER] (а.с. 5) та свідоцтвом про шлюб (повторним) [PERSON] та [PERSON] (прізвище після державної реєстрації шлюбу - [PERSON]) від 18.12.2014 бланк серії [NUMBER] (а.с. 7). З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач входить до спадкоємців [PERSON] за законом першої черги. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до будинкової книги по житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 62-65) станом на день смерті [PERSON] ([INFO]) з ним разом постійно проживала лиш його дружина - [PERSON] Крім того, з аналізу відомостей про спадкоємців [PERSON] за законом першої черги суд приходить до висновку, що усі його спадкоємці на час відкриття спадщини були повнолітніми. В матеріалах справи відсутні докази визнання спадкоємців [PERSON] за законом першої черги недієздатними або обмеження їх дієздатності у порядку, визначеному положеннями ст.ст. 39, 40 та ст.ст. 36, 37 ЦК України відповідно. А тому суд приходить до висновку про відсутність осіб, які прийняли спадщину після [PERSON] у порядку, визначеному положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України. Дружина [PERSON] - [PERSON] 29.10.2010 подала заяву № 467 про відмову від спадщини на користь дочки [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 01.04.2015 Пилипчуком В. І., державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області (а.с. 19), листом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області від 15.04.2015 № 327/01-16 (а.с. 38, 57). В матеріалах справи відсутні докази прийняття спадщини після [PERSON] протягом строку для прийняття спадщини його доньками [PERSON] та [PERSON]. Відсутність заяв від інших спадкоємців, крім позивача та [PERSON], про прийняття спадщини підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною 01.04.2015 Пилипчуком В. І., державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. В матеріалах справи відсутні письмова згода спадкоємців [PERSON], які прийняли спадщину, на подання заяви про прийняття спадщини після спливу строку на прийняття спадщини, а також судові рішення про визначення спадкоємцям [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. А тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, який прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що позивач має право на усю спадщину [PERSON] без врахування положень ч.ч. 2, 3 ст. 1267 ЦК України про зміну розміру часток у спадщині. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначено позивачем у позові та підтверджується матеріалами справи, до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок [ADDRESS] (разом з надвірними будівлями і спорудами) (далі - будинок). Станом на момент розгляду справи право власності на будинок за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується довідкою Комунального підприємства "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації"Житомирської обласної ради від 11.03.2015 № 104 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна (а.с. 14), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 14.04.2015 (а.с. 39), інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14.04.2015 (а.с. 40). Крім того, станом на момент розгляду справи право власності на земельну ділянку, на якій розташованобудинок, за [PERSON] або за будь-якими іншими особами не зареєстроване, що підтверджується довідкою виконкому Черняхівської селищної ради від 28.10.2010 № 1701 (а.с. 9), довідкою виконкому Черняхівської селищної ради від 26.02.2015 № 1661 (а.с. 15), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна від 14.04.2015 (а.с. 39), інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 14.04.2015 (а.с. 40). Земельна ділянка, на якій розміщено будинок, була виділена [PERSON] для будівництва та обслуговування будинку, що підтверджується наступним. Згідно з протоколом засідання виконкому Черняхівської селищної Ради депутатів трудящих Черняхівського району від 30.11.1973 № 25 було вирішено виділити гр. [PERSON] земельну ділянку в розмірі 0,07 га для будівництва жилого будинку в [ADDRESS] (а.с. 8). Також, рішенням виконкому Черняхівської селищної Ради народних депутатів Житомирської області від 26.06.1994 № 6 "Про розширення земельної ділянки" було вирішено розширити земельну ділянку до 0,25 га. Крім того, відповідно до довідки виконкому Черняхівської селищної ради від 28.10.2010 № 1701 (а.с. 9) та довідки виконкому Черняхівської селищної ради від 26.02.2015 № 1661 (а.с. 15), листом виконкому Черняхівської селищної ради від 23.04.2015 № 275 (а.с. 53) будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, виділеній для його обслуговування. З огляду на це суд приходить до висновку, що будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,25 га, наданій [PERSON] саме для будівництва будинку. А значить [PERSON] земельна ділянка використана відповідно до мети її виділення. Належність [PERSON] будинку підтверджується відомостями з погосподарської книги № 2 на 2006-2010 роки (стор. 76), що підтверджується довідкою виконкому Черняхівської селищної ради від 26.02.2015 № 1661 (а.с. 15), а також даними погосподарської книги № 1-5 за 1991-1995 роки (ст. 71-72), що підтверджується листом виконкому Черняхівської селищної ради від 23.04.2015 № 275 (а.с. 53). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 26.02.2015 (а.с. 10-13) (далі - технічний паспорт) будинок побудовано в 1972 році. Положеннями пп. "а" п. 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.\~Романовим 31 січня 1966 р., яка була чинна на момент будівництва будинку, передбачено, що у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам. Крім того, згідно з п. 4 вказаної інструкції реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селиш міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки, що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих. З огляду на це суд приходить до висновку, що вказані вище записи у погосподарських книгах з урахуванням виділення [PERSON] земельної ділянки для будівництва будинку, є належними і допустимими доказами належності будинку саме [PERSON] на праві приватної власності. Відповідно до акту від 20.04.2015 (а.с. 59) будинок придатний для проживання. Враховуючи, що будинок було збудовано на земельній ділянці, яка була відведена саме з цією метою, відомості про власника будинку були внесені до погосподарських книг у порядку, чинному на момент такого внесення, відсутність доказів, що при будівництві будинку були порушені будівельні норми і правила, суд приходить до висновку, що будинок не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України та що на час відкриття спадщини будинок належав [PERSON], а тому будинок відповідно до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини [PERSON] Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за законом, який прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що будинок належить позивачу з часу відкриття спадщини - з [INFO]. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З аналізу постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 01.04.2015 Пилипчуком\~В. І., державним нотаріусом Черняхівської державної нотаріальної контори Житомирської області (а.с. 19), суд приходить до висновку про втрату правовстановлюючого документа на право власності на будинок на ім'я [PERSON] та неможливість з огляду на це отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом згідно зі ст.ст. 1296-1298 ЦК України. Будинок є нерухомою річчю у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. В свою чергу, відповідно до ч. 1 п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868, для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком. При цьому, згідно з п. 37 вказаного порядку свідоцтво про право на спадщину є одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно. А тому, з огляду на неможливість реєстрації позивачем права власності на будинок суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на будинок у порядку спадкування за законом після [PERSON] Вимоги про розподіл судових витрат позивачем у позові не заявлено. При цьому, згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А тому відсутні підстави для прийняття судом рішення про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved