Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

12 січня 2016 року до Білопільського районного суду Сумської області поштою надійшла позовна заява ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26 липня 2008 року, яка мотивується тим, що на підставі вказаного договору відповідачу був наданий кредит у сумі 2000 грн. у виді встановленого відновлювального кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки з правом пролонгації. Відповідач свої зобовязання щодо своєчасного погашення кредитних коштів належним чином не виконує, станом на 30 листопада 2015 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 14700,82 грн., яка складається з наступного: 1732,86 грн. заборгованість за кредитом; 9279,83 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2750 грн. - комісія за обслуговування кредиту; 938,13 грн. - штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, з яких 250 грн. - фіксована частина, 688,13 грн. процентна складова. У добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредиту, процентів, комісії та штрафу. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" [PERSON] у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщени про день час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у заочному провадженні за наявними у справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 липня 2008 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" із заявою про отримання кредиту (а.с. 6). У подальшому на підставі заяви [PERSON] від 26 липня 2008 року, яка фактично є кредитним договором, оскільки спрямована на встановлення цивільних прав та обов'язків сторін та відповідає загальним засадам цивільного законодавства, між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", та [PERSON] був укладений кредитний договір без номеру, згідно якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зобовязався надати кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку "Універсальна" за тарифом "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7). Своїм підписом у вказаній вище заявці відповідач підтвердив, що ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Також він погодився з тим, що вказана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 6-13). На день видачі кредитної картки кредитний ліміт був встановлений у розмірі 2000 грн. Згідно з п.3.2 Умов та правил надання банківських послуг право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням та без попереднього повідомлення Клієнта (а.с. 8-13). Як вбачається із розрахунку позивача, кредитний ліміт по договору змінювався (а.с. 4-5). Позивач свої зобовязання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. Згідно з п.6.5. Умов та правил надання банківських послуг, які є невід'ємною часткою до договору від 26 липня 2008 року, [PERSON] зобовязувався сплачувати заборгованість за кредитним договором, відсотки та комісію за користування кредитом. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг до кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у разі прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту більше чим на 120 днів, а саме: позичальник сплачує банку фіксований штраф у розмірі 250 грн.+ 5% від ціни позову до суду. [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо своєчасної сплати кредитного боргу, відсотків та комісії у строки, передбачені договором, належним чином не виконувала. Із розрахунку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком станом на 30 листопада 2015 року становить 14700,82 грн., яка складається з наступного: 1732,86 грн. заборгованість за кредитом; 9279,83 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2750 грн. - комісія за обслуговування кредиту; 938,13 грн. - штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, з яких 250 грн. - фіксована частина, 688,13 грн. процентна складова. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] у судове засідання не зявився, заперечення проти позову не надав, розрахунок позивача не спростував. Таким чином суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 14700,82 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 26 липня 2008 року. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved