Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Поділля Агроінвест» про стягнення заборгованості по орендній платі, індексу інфляції, 3% річних та розірвання договорів оренди землі. Позов мотивований наступним. Позивачу відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.10.2006 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.10.2006 року на праві приватної власності належить дві земельних ділянки площею по 3.2018 га кожна, розташовані на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вказані земельні ділянки позивач, відповідно до договорів оренди укладених з відповідачем 03.03.2011 року та зареєстрованих відділом Держкомзему, передав в оренду строком на 10 років. Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 вказаних договорів оренди, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату за кожен рік користування в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки кожної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства, не пізніше 31 грудня кожного року. Пунктом 4.2 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахування індексації на дату її виплати. Враховуючи викладене, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 1185 від 31.10.2011 року, п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України, листів Державного агентства земельних ресурсів України № 326/22/7-13 від 10.01.2013 року, № 12-28-0.22-95/2-14 від 10.01.2014 року, № 6-28-0.22-215/2-15 від 14.01.2015 року та відповідних коефіцієнтів інфляції позивачем здійснено розрахунок заборгованості по орендній платі. Відповідно до даного розрахунку заборгованість по орендній платі в 2014 році становить 6719.14 грн., а за 2015 рік - 10599.84 грн. Враховуючи не виплату орендної плати в повному обсязі за вищевказані роки, що є невиконанням умов договору оренди земельних ділянок, позивач просить розірвати договори оренди земельних ділянок від 03.03.2011 року та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 23450.68 грн., включаючи індекс інфляції та 3% річних, а також судові витрати. В судове засідання позивач та його представник за довіреністю [PERSON] не з'явились. Представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити Представник відповідача за довіреністю Зубенко С.М. в судове засідання не з'явився. подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме суму боргу по орендній платі в розмірі 17318.98 грн., в іншій частині позову просив відмовити. Судом встановлені наступні обставини: Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.10.2006 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 03.10.2006 року, виданих Хмільницькою районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON] та договору дарування земельних ділянок від 11.09.2007р., [PERSON] належать на праві приватної власності, земельні ділянки площею по 3.2018 га кожна, що розташовані на території Терешпільської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Вищевказані земельні ділянки позивач, згідно договорів оренди земельної ділянки укладених 03.03.2011 року та зареєстрованих 23.05.2011 року відділом Держкомзему у Хмільницькому районі Вінницької області за № 052480004000945 та № 052480004000943, передав в оренду строком на десять років Закритому акціонерному товариству «Поділля» правонаступником якого в процесі реорганізації є Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділля Агроінвест» (далі - відповідач).(а.с.11-13) Нормами статті 792 Цивільного кодексу України (далі -ЦКУ) встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до п. 4.1. та 4.3. договору оренди землі орендар вносить орендну плату в розмірі 9% від нормативної грошової оцінки однієї земельної ділянки, що у грошовому еквіваленті становить 4437.68 грн., з розрахунку використання ділянки протягом року. Орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня. На момент укладення договору оренди землі, його сторонами в п. 2.4. визначено нормативну грошову оцінку однієї земельної ділянки в розмірі 49307.58 грн. Пунктом 4.2 договору оренди землі визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації на дату її виплати відповідно до рівня інфляції національної валюти України. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 р. № 1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» в 2012 році коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки становив 1,756, тобто нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки складала 86584.11 грн. Відповідно до Листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 р. № 6-28-0.22-215/2-15, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік становив 1,0, а за 2015 рік - 1,249. Таким чином, орендна плата у 2014 році (не пізніше 31.12.2014р.) підлягала виплаті в сумі 15585,14 грн. (86584,11 грн. * 9% * 2 земельні ділянки) та у 2015 році (не пізніше 31.12.2015р.) в сумі 19465,84 грн. (108 143,55 грн. * 9% * 2 земельні ділянки). Проте, орендна плата у 2014-2015 роках фактично виплачувалась Відповідачем в сумі 8866 грн., у зв'язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем за 2014 рік в розмірі 6719.14 гривень, та за 2015 рік в розмірі 10599.84 гривень, що становить 17318.98 гривень. В судовому засіданні доведено порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повноти та своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2014-2015 роках зазначених в пунктах 4.1., 4.2., 4.3., 10.4.5 договору оренди землі, які є його істотною умовою, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по виплаті орендної плати за користування земельними ділянками позивача, за 2014-2015 роки, складає 17318.98 грн., що не заперечується відповідачем. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає за можливе застосувати вимоги ч.2 ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідача індекс інфляції та 3% річних. Так, оскільки відповідачем орендну плату в повному обсязі не сплачено за 2014 рік протягом 2015-2016 років, тому, з урахуванням індексу інфляції, заборгованість з орендної плати зросла: за 2014 рік на 4100.51 грн. (із 01.01.2015р. по 31.12.2016р.) та 2015 рік на 1310.19 грн., що разом всього становить 5410.70 гривень. Крім того, сума 3% річних нарахованих на заборгованість із орендної плати за 2014 рік становить 403 грн. (із 01.01.2015р. по 31.12.2016р.) та за 2015 становить 318 грн. (із 01.01.2016р. по 31.12.2016р.), що разом всього становить 721 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість з виплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 23450.68 грн. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма кореспондується відповідно зі ст. Закону України "Про оренду землі", яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в договорі оренди землі, а саме в п. 10.1.1 та п. 10.4.5. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на положення договору оренди, відповідач щороку грубо порушує його умови. На момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним. Заборгованість по орендній платі за використання земельних ділянок складає 23450.68 грн. Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 цього Закону розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. За правилами п. «д» ч. 1ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. В правовій позиції, викладеній в постанові від 12 грудня 2012 року по справі №6-146цс12, Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач на протязі 2014-2015 років грубо порушував умови договору оренди земельної ділянки, тому договір оренди підлягає розірванню.

Outcome: approved