Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

26 квітня 2019 року, згідно штемпеля на конверті, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в якості страхового відшкодування - 8851,32 грн. У мотивування заявлених вимог товариство зазначило, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування автомобіля «CHEVROLET» державний номер [NUMBER] . 28 квітня 2018 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля «Renault», державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , при цьому транспортий засіб, яким керував відповідач був застрахований в ПрАТ «СК «Перша». Указує, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року було встановлено, що ДТП сталася з вини [PERSON] , у результаті якої транспортний засіб потерпілого отримав механічні пошкодження. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в сумі 14 637 грн 10 коп, на підтвердження чого надав копію платіжного доручення. Після чого звернувся до Страхової компанії ПрАТ «СК «Перша», яка здійснила часткове відшкодування шкоди в розмірі 5 785,78 грн. Несплачена різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та сума франшизи - 8851,32 грн залишилася не відшкодованою, тому, позивач, посилаючись на приписи ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України та положення ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до суду з даним позовом. 18.06.2019 відповідачем подано відзив на позов, в якому в задоволені позову просив відмовити, зазначаючи, що на момент ДТП він перебував у трудових відносинах з ТОВ "ОЗЗІ", а відповідно до ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов"язків. 09.07.2019 позивачем подано відповідь на відзив, в якому просить позов задовольнити, вказуючи, що відповідачем не подано документів, що підтверджують реальне виконання ним трудових обов"язків на момент ДТП. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.05.2019 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16.07.2019, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, після подання відповідачем відзиву на позов, вирішено про розгляд справи за правилами спрощеного повадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно залучено в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЗЗІ". Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.08.2019, судовий розгляд відкладено на 23.09.2019 на 16-00 годину в зв"язку з клопотанням представника третьої особи - ТОВ "ОЗЗІ". В судове засідання 23.09.2019 сторони не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача та представик третьої особи - ТОВ "ОЗЗІ" надали заяви, в яких просили провести розгляд справи у їх відсутності, а також зазначили, представник позивача - про підтримання позову, представник ТОВ "ОЗЗІ" - проти задоволення позову не заперечував. Відповідач [PERSON] про причину своєї неявки не повідомив, відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається йому врученою. Третя особа - ПрАТ «СК «Перша» свою позицію щодо позову не висловила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. У справі встановлено, що 10 листопада 2015 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія [NUMBER] , відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль "CHEVROLET CRUZE" державний номер [NUMBER] (а.с. 8). 28 квітня 2016 року об 11 год 25 хв., у м. Києві по вул. О.Теліги, 3 сталася ДТП за участю автомобіля «Renault» реєстраційний номер [NUMBER] , з н/причепом ПП Fruehauf державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «CHEVROLET» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Наведені обставини підтверджуються постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн (а.с. 16-17). На час скоєння ДТП, транспортний засіб, яким керував [PERSON] - автомобіль «Renault» реєстраційний номер [NUMBER] , належав на праві власності [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який, згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є керівником ТОВ "ОЗЗІ" ( а.с.41-43, 65). Відповідно до полісу № АІ/8651105 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24 вересня 2015 року, автомобіль «Renault» реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , є забезпеченим транспортним засобом ПрАТ «СК «Перша», де страхувальником зазначено - ТОВ ОЗЗІ (а.с.63 ). Також судом встановлено, що на час вказаної вище ДТП, відповідач [PERSON] був працівником ТОВ ОЗЗІ та виконував службові обов`язки водія, на підтвердження чого відповідачем [PERSON] надано копію трудової книжки, а ТОВ ОЗЗІ - копію наказу №137/ВК від 30.10.2014 про прийняття відповідача на роботу на посаду водія, копію наказу від 31.10.2014 про закріплення за водієм [PERSON] автомобіля «Renault» [NUMBER] ( а.с.37, 62,64). За ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже, суд погоджується з доводами відзиву, що у ТОВ ОЗЗІ, як у роботодавця винної у ДТП особи - [PERSON] , відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України виникає обов`язок на відшкодування шкоди, завданої їхнім працівником, а в даному випадку, відповідачем [PERSON] .. Згідно платіжних доручень № 42809 від 08.06.2016 та №43096 від 16.06.2016 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило [PERSON] страхове відшкодування 08.06.2016 в сумі 8697,12 грн, а 17.06.2016 - 5939,98 грн ( а.с.22-23). Позивач вказує, що у відповідності до процедури прямого врегулювання ПрАТ «СК «Перша" здійснено виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у розмірі 5785,78 грн, що не заперечуються учасниками справи, залишилася не відшкодованою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахування зносу та сума франшизи - 8 851,32 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] Звернувшись з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» посилалось як на положення ст.27 ЗУ « Про страхування», так і на ст.ст.993,1166,1188, 1191, 1194 ЦК України. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма закріплена у ст.27 ЗУ « Про стахування». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) висловила правову позицію, відповідно до якої покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст. 3, 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ « Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як зазначалося вище, відповідно до полісу № АІ/8651105, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності був укладений між страховиком - ПрАТ «СК «Перша» та страхувальником - ТОВ ОЗЗІ, а отже, виходячи з викладеної вище правової позиції, саме на третю особу ПрАТ «СК «Перша» як страховика ТОВ ОЗЗІ покладений відповідний обов`язок у межах суми виплаченого позивачем потерпілому страхового відшкодування. Обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою відповідальність - ТОВ ОЗЗІ, виникає лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування). Виходячи з наведених норм та проаналізувавши обставини даної справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» через необґрунтованість його звернення з даними вимогами до відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed