Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Миргородське комунальне житлово-експлуатаційного управління (далі Миргородське КЖЕУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення плати за утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 18.11.1999 року, де зареєстроване її місце проживання. Миргородське КЖЕУ - комунальне підприємство, засновником його є Миргородська міська рада і являється балансоутримувачем будинку №9 по вулиці Данила Апостола в місті Миргород, де розміщена квартира відповідача, в зв'язку з цим виконує функції по утриманню вказаного будинку та прибудинкової території, оскільки об'єднання співвласників квартир багатоквартирного будинку не створено. Відповідно до вимог ЗУ "Про місцеве самоврядування" та ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", Миргородською міською радою встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] як власник квартири [ADDRESS], не уклала договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, і не виконує належним чином зобовязання по оплаті за отримані послуги, які надає позивач, так як не вносить плату на утримання будинку та прибудинкової території, і тому станом на 1 квітня 2015 року має заборгованість в сумі 5902 гривні 02 копійки . Оскільки [PERSON] являючись власником квартири, не уклала договір на утримання будинку та прибудинкової території і не проводила покладені на неї обов'язки відповідно до ст.ст.20, 21 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, по оплаті житлово-комунальних послух, які надавав позивач, тому останній змушений звернутися з позовом про стягнення вказаної суми боргу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача, яка є власником квартири, суму боргу в розмірі 5902 грн. 02 коп. та документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з не виконанням відповідачем зобов'язання по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території. При цьому вказував, що факт надання послуг позивачем підтверджується наданими позивачем суду доказами про проведення робіт по обслуговуванню будинку та прибудинкової території за адресою місто Миргород вулиця Данила Апостола, 9, де знаходиться квартира №40, яка належить відповідачу. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Суду пояснила, що оскільки дах будинку в якому знаходиться спірна квартира позивач утримує в незадовільному стані, в наслідок чого постійно трапляються затоплення квартири [ADDRESS], яка знаходиться на пятому поверсі будинку. Оскільки після залишення без розгляду в 2013 році аналогічного позову позивач не провів ремонт у квартирі відповідача, хоча така домовленість була, тому позивач не проводить оплату за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 18.11.1999 року відповідно до обставин викладених в позовній заяві, які підтверджені представником відповідача в судовому засіданні. Згідно пояснень представників сторін, які підтверджені витягом з особового рахунку №2577 [PERSON], заборгованість по оплаті на утримання будинку та прибудинкової території з 01 липня 2004 року до 01 квітня 2015 року становить 5902 грн. 02 копійки (а. с. 14-17). Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обовязки споживача та виконавця житлово комунальних послуг. Зокрема обовязком споживача є укладення договору та надання житлово-комунальних послуг, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки встановлені договором, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків передбачено серед іншого обовязок власника квартири оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки судом встановлено, що відповідач в супереч вищевказаних вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та Правил користування приміщеннями житлових будинків не виконувала покладений на неї обовязок по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, які позивач зобовязаний надавати та надає фактично, що не заперечувалося в судовому засіданні представником відповідача, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території ґрунтуються на законі. Статтею 70 ЦК України (1963року) встановлена загальна позовна давність три роки. Відповідно до статті 80 ЦК України (1963р.) сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові. Оскільки позивач звернувся до суду 16.06.2015 року за захистом порушених його прав відповідачем в липні та серпні 2004 року на час дії ЦК України(1963р.), тобто з пропуском строку позовної давності, тому необхідно застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні стягнення заборгованості за липень та серпень 2004 року в сумі 27 грн. 30 коп. Частиною першою статті 623 ЦК України, передбачено - боржник який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Судом встановлено, що відповідачем не виконувалися зобовязання по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території, в звязку з чим виникла заборгованість в сумі 5874 гривні 66 коп. за період з 01 вересня 2004 року по 1 квітня 2015 року тому враховуючи положення ст. 322 ЦК України, де передбачено обовязок власника утримувати майно, що йому належить суд вважає що вищевказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає безпідставними твердження представника відповідача про відсутність обовязку у відповідача проводити оплату за утримання будинку та прибудинкової території, в звязку з не проведенням позивачем ремонту в квартирі після її залиття, з вини останнього, оскільки в супереч вимог ст. 60 ЦПК України, ці заперечення належними та допустимими доказами не підтверджені і спростовуються доказами наданим позивачем на підтвердження позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України в звязку з частковим задоволенням позову підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 242 грн. 48 коп.(243,60 х 99,54%:100), які необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial