Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її корсить 1062 грн. матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди. В обгрунтування позову вказувала, що відповідач [PERSON] 20 жовтня 2019 року, біля 18 год. 30 хв., керуючи мотоциклом "Musstang MT50Q-2", державний номерний знак [NUMBER] , на автодорозі Р-48 сполученням "Кам`янець-Подільський-Білогір`я" по вул. Центральна в с. Соломна Волочиського району, поблизу Соломнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, у напрямку від центра села до с. Гречана Волочиського району, діючи легковажно і самовпевнено, в порушення вимог абз. "б, д" п.2.3, п.10.1, п.11.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою та вчасно не реагував на її зміну, не переконався у безпечності власних дій під час руху, не врахував ширини проїзної частини, габарити транспортного засобу, відволікся від керування свого транспортного засобу, після появи в полі зору пішохода, а саме, її, позивачки, [PERSON] , коли вона рухалась по узбіччю дороги по ходу руху мотоцикла, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та здійснив наїзд на неї. Зазначає, що в результаті наїзду вона отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в правій навколо очній ділянці, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, та закритого перелому середнє-нижньої третини правої малогомілкової кістки, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 109 від 26.11.2019 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Ухвалою Влочиського районного суду від 12 грудня 2019 року [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України звільнено у зв`язку з дійовим каяттям, кримінальне провадження закрито. Внаслідок отриманих під час ДТП тілесних ушкодженнь вона тривалий час знаходилася на лікуванні та за власні кошти придбала медичні препарати на загальну суму 11062 грн. Відповідач частково відшкодував їй заподіяну матеріальну шкоду, а саме витрати на лікування у розмірі 10000 грн. Діями відповідача їй було заподіяно і моральну шкоду, яка виразилася у фізичних стражданнях, негативних емоціях і переживаннях, що призвело до порушення сну, емоційної напруги, дратівливості, вплинуло на реалізацію планів і намірів. Заподіяну моральну шкоду позивачка оцінює у 30000 грн. В судовому позивачка подала письмову заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь заподіяну моральну шкоду у розмірі 30000 грн., матеріальну шкоду у розмірі 1062 грн. просила не стягувати у зв`язку з добровільним відшкодуванням відповідачем такої шкоди. Пояснила, що під час розгляду судом клопотання про звільнення відповідача від кримінальної відповідальності, він частково відшкодував їй матеріальну шкоду та зобов`язався в подальшому відшкодувати їй моральну шкоду. Однак, після закриття кримінального провадження, відповідач відмовився в добровільному порядку відшкодувати їй заподіяну моральну шкоду. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він повністю відшкодував позивачці заподіяну матеріальну шкоду, моральна шкода ним не відшкодована. Позов визнав частково на суму 1000 грн., посилаючись на те, що саме таку суму заподіяної позивачці моральної шкоди він спроможний сплатити. Представник відповідача вважає, що позивачка не довела заподіяння їй моральної шкоди саме у розмірі 30000 грн. Заслухавши учасників справи, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 ст. 1167 ЦК Кодексу визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що ухвалою Влочиського районного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 671/2125/19 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Зі змісту даної ухвали вбачається, що відповідач [PERSON] був підозрюваним у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 286 КК України, а позивачка [PERSON] - потерпілою. [PERSON] підозрювався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Зокрема, [PERSON] підозрювався в тому, що він 20 жовтня 2019 року, біля 18 год. 30 хв., керуючи мотоциклом "Musstang MT50Q-2", державний номерний знак [NUMBER] , на автодорозі Р-48 сполученням "Кам`янець-Подільський-Білогір`я" по вул. Центральна в с. Соломна Волочиського району, поблизу Соломнянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, у напрямку від центра села до с. Гречана Волочиського району, діючи легковажно і самовпевнено, в порушення вимог абз. "б, д" п.2.3, п.10.1, п.11.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху, не стежив за дорожньою обстановкою та вчасно не реагував на її зміну, не переконався у безпечності власних дій під час руху, не врахував ширини проїзної частини, габарити транспортного засобу, відволікся від керування свого транспортного засобу, після появи в полі зору пішохода [PERSON] , яка рухалась по узбіччю дороги по ходу руху мотоцикла, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та здійснив наїзд на неї. В результаті наїзду потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в правій навколо очній ділянці, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, та закритого перелому середнє-нижньої третини правої малогомілкової кістки, які згідно із висновком судово-медичного експерта № 109 від 26.11.2019 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Факт заподіяння позивачці моральної шкоди підтверджується матеріалами кримінального провадження (справа № 671/2125/19), в тому числі і висновком судово-медичного експерта № 109 від 26.11.2019 року, з якого вбачається, що позивачці були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я. При розгляді справи № 671/2125/19 відповідач своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та, відповідно, у заподіянні тілесних ушкоджень середньої тяжкості позивачці не заперечував. Спричинення позивачці моральної шкоди знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із діями, вчиненими відповідачем, внаслідок чого було розпочато кримінальне провадження. Встановлено, що внаслідок дій [PERSON] була завдана моральна шкода [PERSON] , яка виразилася в її фізичних стражданнях та болях, пов`язаних з тривалим розладом здоров`я, перенесення операції, переживаннях, необхідністю проходження лікування, приймати медикаменти, вимушених негативних змінах у її життєвих планах, в тому числі і те, що вона вимушена була з`являтися в правоохоронні органи, в суд та в медичні заклади. Також судом встановлено, що між сторонами було досягнуто домовленості про відтермінування відшкодування моральної шкоди, і частково відшкодовуючи матеріальну шкоду під час досудового розслідування, відповідач дав обіцянку про відшкодування в подальшому моральної шкоди, не виконавши її після закриття кримінального провадження. Оскільки моральну шкоду заподіяно унаслідок вчинення кримінально-караних дій і такої шкоди завдано ушкодженням здоров`я, суд, оцінивши характер, глибину та тривалість душевних страждань [PERSON] , яких вона зазнала внаслідок ушкодження здоров`я, враховуючи конкретні обставини справи,

Outcome: partial