Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача 672842 грн. 16 коп. неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання дітей: сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO] та самої позивачки. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов, надали уточнену позовну заяву від 11.03.14р. За своїм змістом подана заява є розрахунком позовних вимог по кожній дитині окремо, при цьому загальна сума позову не змінилась і залишилась в розмірі первісно заявленої 672842 грн. 16 коп. Представник відповідача позов заперечила посилаючись на відсутність вини відповідача у несплаті аліментів, не дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження". В судовому засіданні 18.02.14р. відповідач також не визнав позов. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників суд з'ясував наступні факти і відповідні їм правовідносини. 17.11.08р. Новгородківським районним судом виданий виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON]; 15.12.08р. - виданий виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дружини; 24.09.10р. - виданий виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання дружини; 24.09.10р. - виданий виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON]; 13.08.13р. - виданий виконавчий лист про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] (а. с. 3-8). Виконавчі листи пред"явлені для виконання в органи державної виконавчої служби, що підтверджується постановами про відкриття виконавчих проваджень (а. с. 44-47). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов"язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як визначено в пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" - передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема. У зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Наданими позивачем та його представником доказами не доведено дотримання державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження" стосовно повідомлення належним чином державним виконавцем відповідача про суму заборгованості та про строк її погашення, а також про відповідальність за умисне створення заборгованості передбачену ст. 196 СК України. Зібраними по справі доказами не доведено вину відповідача у виниклій заборгованості зі сплати аліментів. Факт розгляду відносно відповідача кримінального провадження за ст. 164 КК України сам по собі ще не означає підтвердження вини відповідача. Вирок суду відносно відповідача - відсутній. Крім того, відповідач офіційно працює в ТОВ "Лідербуд" з 01.11.13р. на посаді майстра штукатурної станції з окладом 1200 грн., що підтверджується ксерокопією трудової книжки та довідкою від 08.01.14р. (а. с. 30-31). Матеріальне становище відповідача є тяжким, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім"ї (а. с. 32) та відсутністю будь-якого майна - лист-відповідь Олександрівського відділу ДВС від 16.09.10р. (а. с. 9). Наведений позивачем розрахунок пені є невірним, тому що він отриманий шляхом механічного множення остаточної суми боргу по кожному виконавчому листу на кількість днів, а повинен розраховуватись наростаючим підсумком. Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Понесені позивачкою витрати на правову допомогу в сумі 1200 грн. залишаються на позивачці в зв"язку з відмовою в позові. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір покладається і стягується з позивача з розрахунку 1 % від ціни позову, але не більше трьох мінімальних заробітних плат, тобто в сумі 3654 грн. (1218 грн. х 3 = 3654 грн.), так як суд відмовляє в позові. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved