Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Направленим позовом представник заявника просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача 751 254, 00 гривень відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову зазначено, що 1.10.2016 року на автодорозі Дубрівка-Баранівка-Висока Піч сталася дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту ДТП) за участі відповідача, який на той момент перебував з позивачем у трудових відносинах. Позивачем було виплачено відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 751 254, 00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідач вказаної суми не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення такої суми коштів з відповідача в порядку регресу. У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно, неодноразово та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач не скористався своїм правом надати до суду відзив на позов, свого ставлення до позовних вимог не висловив. З позовної заяви убачається, що 1.10.2016 року близько 6 години на автодорозі Дубрівка-Баранівка-Висока Піч сталася ДТП за участі відповідача, який працюючи на момент такого ДТП водієм автотранспортного засобу ТОВ "Золотий Коровай", перебував з позивачем у трудових відносинах. Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 14.02.2018 року відповідача, [PERSON] , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України відповідача звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. Цим же вироком стягнуто з позивача на користь потерпілої майнову шкоду в розмірі 303 254, 00 гривень, моральну шкоду в розмірі 150 000, 00 гривень, витрати на проведення експертизи в розмірі 3 400, 00 гривень та витрати, понесені при сплаті судового збору в розмірі 4 736, 84 гривень (а.с. 11-15). Вироком Житомирського апеляційного суду від 19.03.2019 року вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 14.02.2018 року скасовано вирок в частині вирішення цивільного позову потерпілої до позивача та призначено новий розгляд справи в цій частині в порядку цивільного судочинства в суді першої інстанції (а.с. 16-21). Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 12.07.2019 року вирішено стягнути з позивача на користь [PERSON] 325 254, 00 гривень майнової шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу та 200 000, 00 гривень моральної шкоди, 4 000, 00 гривень витрат на правничу допомогу, а всього - 529 254, 00 гривень. Крім цього, вирішено стягнути з позивача на користь [PERSON] 200 000, 00 гривень моральної шкоди (а.с. 22-26). Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15.10.2019 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 12.07.2019 року в частині визначення розміру відшкодування залишено без змін (а.с. 27-33а). На виконання рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 12.07.2019 року позивач сплатив [PERSON] 529 254, 00 гривень матеріальної та моральної шкоди та [PERSON] 200 000, 00 гривень моральної шкоди, що підтверджується платіжними дорученнями №17553 від 6.11.2019 року, №17598 від 12.11.2019 року, №17559 від 12.11.2019 року, №17600 від 12.11.2019 року та №28223 від 5.10.2016 року (а.с. 34-38). Вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 729 254, 00 гривень №360 від 4.12.2019 року позивач звернувся до відповідача (а.с. 40-44). Така вимога отримана відповідачем 5.12.2019 року, що підтверджується відомостями з офіційного сайту "Укрпошти" про вручення поштового відправлення з трек-номером 1001423586931 (а.с. 45). 12.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з вимогою №376 про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 22 000, 00 гривень (а.с. 46-50), яку відповідач отримав 14.12.2019 року (а.с. 51). Зазначені вимоги позивача про відшкодування шкоди в порядку регресу відповідачем проігноровані. Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам права. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. На підставі ст. 1191 ЦК України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Дослідивши матеріали справи та встановивши, що внаслідок компенсації позивачем шкоди потерпілій стороні у ДТП, [PERSON] та [PERSON] , позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 11 268, 81 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved