overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить стягнути з ПАТ "ВіЕйБі Банк" на її користь 11499,44 доларів США. Вимоги обгрунтовує тим, що 09.12.2013 р. між нею та ПАТ "ВіЕйБі Банк" укладений договір банківського вкладу "Новорічний подарунок "Піврічний". Відповідно до якого передала Банку 1000 доларів США строком на 3 місяць зі сплатою 8,5% річних. 24.01.2014 р. поповнила вклад на суму 10000 доларів США. 10.06.2014 р. вклад було переоформлено на вклад "Марафон лояльності-максимум доходу ЕПС" з сумою початкового внеску 11390 доларів США. 04.08.2014 р. звернулася до відповідача із письмовою заявою про повернення вкладу та відсотків по ньому. Однак, у поверненні коштів було відмовлено і строк їх повернення залишається невідомим, що і змусило звернутися з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представники відповідачів ПАТ "ВіЕйБі Банк", Відділення №120 ПАТ "ВіЕйБі Банк" в судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Так, з матеріалів справи вбачається, що 09.12.2013 р. позивачка уклала із ПАТ "ВіЕйБі Банк" договір банківського вкладу "Новорічний подарунок "Піврічний"(а.с.2-3). 24.01.2014 р. позивачка поповнила вклад на суму 10000 доларів США(а.с.4), а 10.06.2014 р. вклад було переоформлено на вклад "Марафон лояльності-максимум доходу ЕПС" з сумою початкового внеску 11390 доларів США (а.с.5-6). 04.08.2014 р. звернулася до відповідача із письмовою заявою про повернення вкладу (а.с.7), однак на час розгляду справи в суді гроші останній не повернуті. Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти за неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Згідно ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договорами. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною . Таким чином, оскільки відповідачем порушено вимоги чинного законодавства України, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з ПАТ "ВіЕйБі Банк" на користь позивачки 11499,44 доларів США. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з ПАТ "ВіЕйБі Банк" на користь держави 1345 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно за законом. Позивач посилається на те, що [INFO] помер його дідо [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок "А", підвал "пд..", прибудова "а", підвал "пд.", стодола "Б", стайня "В", комора "Г", літня кухня "Д", погріб "пг.", ворота " 1", огорожа " 2", огорожа "3", колодязь "к", що в [ADDRESS]. Він, постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Оскільки державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, змушений звернутися до суду для захисту свого права. Представник позивача позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.'ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [INFO] помер дідо позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок "А", підвал "пд..", прибудова "а", підвал "пд.", стодола "Б", стайня "В", комора "Г", літня кухня "Д", погріб "пг.", ворота " 1", огорожа " 2", огорожа "3", колодязь "к", що в [ADDRESS]. [PERSON] постійно проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадщину прийняв. Враховуючи, що позивач спадщину прийняв, а також, що державним нотаріусом Зборівської державної нотаріальної контори відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

ЛКП "Під Голоском-410" звернулось до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розміні 15989,7 грн., також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS]. Даний будинок перебуває на обслуговуванні в ЛКП "Під Голоском-410", а тому зобов'язана своєчасно вносити плату за комунальні послуги та квартирну плату у встановлений термін. Оскільки відповідач допустила заборгованість яка складає 15989,7 грн., тому просить суд позов задовольнити. Представник позивача Зеліско Н.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила повністю та просила у його задоволені відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є безпідставний та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні відповідач - [PERSON], разом з своєю неповнолітньою сестрою [PERSON] зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS], що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім"ї і прописку № 31 від 21.01.2015р. виданою ЛКП "Під Голоском 410" /а.с. 4/. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Статтею 34 ЦК України передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] після набуття повної цивільної дієздатності, а саме починаючи з 19.12.2013 року, в силу ст. 68 ЖК України своєчасно вносила квартирну плату та плату за комунальні послуги, та фактично сплачувала більшу суму ніж було нараховано за надані житлово-комунальні послуги, що стверджується відомостями про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг /а.с. 5-12/. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відповідача відсутня заборгованість за житлово-комунальні послуги перед ЛКП "Під Голоском-410", а відтак в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою мотивуючи її тим, що 01.10.2014р. між Підприємством з іноземними інвестиціями "Імперіал Тобако Юкрейн" та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна» був укладений Договір страхування транспортних засобів № АМ.092548, предметом якого є страхування автомобіля [NUMBER]. 29.07.2015р. м. Біла Церква в Київської обл. по вул. Осипенка, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], що належить ПІІ "Імперіал Тобако Юкрейн", під керуванням [PERSON], та моторолера "Yiben Sport", б/н під керуванням [PERSON]. На виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 7232грн.06коп. Оскільки винним в скоєні дорожньо-транспортної пригоди було визнано [PERSON], позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача 7232,06грн. в порядку регресу, та стягнути сплачений позивачем судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином,надав клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, про що не заперечував позивач в своїй заяві. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 29.07.2015 року в м. Біла Церква, по вул.Осипенко сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], що належить ПІІ "Імперіал Тобако Юкрейн",під керуванням [PERSON] ,та та моторолера "Yiben Sport", б/н під керуванням [PERSON]. ДТП сталася з вини відповідача, що встановлено постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.09.2015року у справі 357/11195/15-п. Станом на момент ДТП автомобіль [NUMBER] був застрахований в ПАТ«Страхова компанія «ПЗУ Україна » за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів Серія АМ № 092548 від 30.09.2014 року. До ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" звернувся страхувальник [PERSON] з заявою про пошкодження транспортного засобу в звязку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування № АМ.092548. 21.08.2015року на підставі Страхового акту № UА2015072900034/L134/01 від 20.08.2015 р. та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із Рахунку № 123023210 від 11.08.2015 р., здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, в розмірі 6 232,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35078 від 21.08.2015 р. 31.08.2015 р. позивач на підставі Страхового акту № UА2015072900034/L 134/02 від 31.08.2015 р. та розрахунку суми cтрахового відшкодування до нього, виходячи із Рахунку № 123023210 від 11.08.2015 р., здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, в розмірі 1 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35320 від 31.08.2015 р. (а.с.52,53). Позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову зазначалося, що 22 лютого 1999 року сталась дорожньо-транспортна пригода на трасі Кіровоград - Кривий Ріг в районі с. Гурівка за участю автомобіля марки "Nissan" (д.н.з. [NUMBER] ) під керуванням водія [PERSON] , пасажиром якого був позивач, та автомобіля марки "Peugeot Partner" під керуванням водія [PERSON] , що належав ВАТ "Криворіжсталь", правонаступником якого є ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (відповідач). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим переніс кілька операцій. Висновками МСЕК від 18 серпня 1999 року позивачу була встановлена II група інвалідності, від 20 вересня 2000 року - підтверджено II групу інвалідності, від 1 вересня 2006 року - встановлено III групу інвалідності, а з 01 серпня 2013 року - встановлено II групу інвалідності безтерміново. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг від 1 червня 2000 року встановлено вину підприємства в каліцтві позивача. Послідуючими рішеннями того ж суду ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача грошові суми щомісячно в рахунок відшкодування втраченого заробітку за період з 18 серпня по 1 вересня 2000 року, з 1 вересня 2000 року по 1 серпня 2003 року. На підставі висновку Обласного КЗ "Бюро судово-медичної експертизи" (м. Дніпропетровськ) від 17 вересня 2009 року № 127, яким позивачу було встановлено стійку втрату профпрацездатності у розмірі 30%, ухвалено рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 8 липня 2010 року, яким стягнуто з відповідача по 1073,90 гривень щомісячно з 1 лютого 2010 року в рахунок відшкодування втраченого заробітку. Висновком судово-медичної експертизи від 6 серпня 2014 року за № 33-к встановлено 60% втрати професійної працездатності та визначено потребу в санаторному лікуванні. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 22 вересня 2014 року відкореговано розмір щомісячних виплат з урахуванням збільшення відсотку втрати профпрацездатності з 30% до 60% та стягнуто з відповідача по 3011,34 гривень щомісячно з 1 серпня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову зазначалося, що 22 лютого 1999 року сталась дорожньо-транспортна пригода на трасі Кіровоград - Кривий Ріг в районі с. Гурівка за участю автомобіля марки "Nissan" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , пасажиром якого був позивач, автомобіля марки "Peugeot Partner", під керуванням водія [PERSON] , що належав ВАТ "Криворіжсталь", правонаступником якого є ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (відповідач). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим переніс кілька операцій. Висновками МСЕК від 18 серпня 1999 року позивачу була встановлена II група інвалідності, від 20 вересня 2000 року - підтверджено II групу інвалідності, від 1 вересня 2006 року - встановлено III групу інвалідності, а з 01 серпня 2013 року - встановлено II групу інвалідності безтерміново. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг від 1 червня 2000 року встановлено вину підприємства в каліцтві позивача. Послідуючими рішеннями того ж суду ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача грошові суми щомісячно в рахунок відшкодування втраченого заробітку за період з 18 серпня по 1 вересня 2000 року, з 1 вересня 2000 року по 1 серпня 2003 року. На підставі висновку Обласного КЗ "Бюро судово-медичної експертизи" (м. Дніпропетровськ) від 17 вересня 2009 року № 127, яким позивачу було встановлено стійку втрату профпрацездатності у розмірі 30%, ухвалено рішення Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 8 липня 2010 року, яким стягнуто з відповідача по 1073,90 гривень щомісячно з 1 лютого 2010 року в рахунок відшкодування втраченого заробітку. Висновком судово-медичної експертизи від 6 серпня 2014 року за № 33-к встановлено 60% втрати професійної працездатності та визначено потребу в санаторному лікуванні. Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 22 вересня 2014 року відкореговано розмір щомісячних виплат з урахуванням збільшення відсотку втрати профпрацездатності з 30% до 60% та стягнуто з відповідача по 3011,34 гривень щомісячно з 1 серпня 2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на наступні обставини. З 09 вересня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 1237, шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось у зв'язку із повним непорозумінням, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Фактично спільне життя припинено з липня 2015 року. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити та залишити прізвище "[PERSON]". Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 09 вересня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 1237, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітню дитину (а.с. 6). Спільне життя не склалось у зв'язку із повним непорозумінням, що привело до розпаду сім'ї. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано. На підставі ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.07.1999 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалось, оскільки вони не зійшлися характерами, в них різні погляди на життя. За час шлюбу в них так і не склалися нормальні сімейні стосунки, більше 5 років вони спільно не проживають. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач не з'явився в судове засідання, також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнає. Згідно зі ст.112 СК України, - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.07.1999 року у виконкомі Петрівської сільської ради Виноградівського району, актовий запис за № 19 (а.с.8). Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що сім"я фактично розпалась, шлюб існує формально, сторони тривалий час, більш ніж п"ять років, не ведуть сумісного господарства, припинили подружні відносини, шлюб існує тільки формально. Задовольняючи вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Вимоги про розірвання шлюбу можуть бути пред'явлені одним із подружжя. [PERSON] скористувалася даним правом та звернулася до суду з вказаними вимогами, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Приймаючи до уваги відсутність наміру сторін на примирення, що робить недоцільним надання строку на примирення, унеможливлює сумісне проживання та ведення сумісного господарства, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що мають істотного значення, в наслідок чого вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2005 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має . Шлюбні відносини припинили понад п"ять років по тому . Вважє що подальше формальне існування шлюбу неможливе . Позивачка в судовому засіданні , позов підтримала , наполягала на його задоволенні , від строку на примирення відмовилась . Відповідач в судове засідання з"явилась , не заперечував проти задоволення позову . Суд вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього ж кодексу . Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (аркуш справи 4). Подружжя не має спільних неповнолітніх дітей . Шлюбні відносини сторони не підтримують , наміру про збереження шлюбу не мають . Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини та чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася цим правом та звернулась з цим позовом до суду. Наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають намір зберігати шлюб. Приймаючи до уваги зазначене сторонами по справі, суд вважає, що причини, що спонукують їх на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню . З відповідача підлягають стягненню витрати пов"язані з розірванням шлюбу . Спору щодо спільного майна подружжя на даний час у сторін по справі не має . На підставі викладеного ,

Outcome: approved