Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Охтирська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру звернулася до суду з позовом до [PERSON] управління Держгеокадастру в Сумській області, [PERSON] про визнання незаконними та скасування наказів [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області (зараз Головне управління Держгеокадастру в Сумській області) від 10.04.2014 №№СМ/5921285800:07:004/00001397, СМ/5921285800:08:005/00001394, СМ/5921285800:08:005/00001396, СМ/5921285800:08:006/00001401 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, від 28.04.2015 №№ 18-1325/16-15-СГ, 18-1324/16-15-СГ, 18-1323/16-15-СГ, 18-1322/16-15-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] в оренду земельних ділянок площею 95,9956 га (кадастровий номер 5921285800:07:004:0096), 13,3965 га (кадастровий номер 5921285800:08:005:0167), 3,0581 га (кадастровий номер 5921285800:08:005:0105), 6,5069 га (кадастровий номер 5921285800:08:006:0102) за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту для ведення фермерського гсоподарства, які розташовані на території Яблучненської сільської ради [PERSON] району, визнання недійсними договорів оренди вказаних земельних ділянок загальною площею 118,9571 га та нормативною грошовою оцінкою 3\~471\~873, 50 грн., укладених 18.05.2015 між [PERSON] управлінням Держземагентства в Сумській області (зараз Головне управління Держгеокадастру в Сумській області) та [PERSON], повернення земельних ділянок, мотивуючи свої вимоги тим, що згадані накази прийняті з недотриманням вимог чинного законодавства, [PERSON] при зверненні до [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області (зараз Головне управління Держгеокадастру в Сумській області) не обгрунтовано розмір земельних ділянок, земельні ділянки виділені не єдиним масивом, також [PERSON] не має досвіду роботи у сільському господарстві, здобула освіту за спеціальністю «адміністративний менеджмент», що не передбачає отримання знань, умінь та навичок у галузі знань «сільське господарство», необхідних для ведення фермерського господарства. Також [PERSON] є засновником та керівником Фермерського господарства «Фортуна [PERSON]», яке створено 16.10.2014. Оскільки порушено законодавчо визначений порядок передачі земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, [PERSON] не мала права на отримання в оренду вказаних земельних ділянок для ведення фермерського господарства поза межами конкурсу, без проведення земельних торгів. У звязку з наведеним Охтирська місцева прокуратура просить позов задовольнити. Прокурор Скоромний М.О. у судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити, оскільки оскаржувані накази [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області (зараз Головне управління Держгеокадастру в Сумській області) прийняті з недотриманням вимог чинного законодавства, тому є незаконними, а договора оренди земельних ділянок недійсними, оскільки [PERSON] при поданні документів вказала, що земельні ділянки необхідні їй для створення фермерського господарства, однак у 2014 році вона вже створила ФГ «Фортуна [PERSON]», отже таким чином вона хотіла уникнути земельних торгів. Крім того, [PERSON] не має необхідної освіти, отримала спеціальність «адміністративний менеджмент» та працює економістом, тобто досвіду також не має. Також [PERSON] не обгрунтувала розмір земельної ділянки, не зазначила яким чином буде її обробляти більне 100 га землі, скільки техніки не має, з ким укладені трудові договори і хто на даний час обробляє землю, крім цього, земельні ділянки знаходяться на території Яблучненської сільської ради [PERSON] району, а [PERSON] мешкає в м.Полтава. Представник позивача Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру [PERSON] у судовому засіданні позов прокурора не підтримує та пояснила, що 25.03.2014 надійшло клопотання [PERSON], долучені копії паспорта, ідентифікаційного коду, трудової книжки, диплому, законодавством передбачено отримання освіти в аграрному закладі освіти або досвід роботи. Згідно п.7.8 ст.8 Закону України «Про фермерське господарство» землі надаються єдиним масивом, законодавством не заборонені окремі земельні ділянки, розмір не містить застережень мінімальних чи максимальних обмежень. [PERSON] має техніку для обробітку земельних ділянок. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру в Сумській області [PERSON] у судовому засіданні та наданому письмовому висновку проти позову заперечила у повному обсязі, просить суд відмовити у його задоволенні, надавши пояснення, аналогічні поясненням представника позивача [PERSON] Просить застосувати позовну давність. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні та наданих суду письмових поясненнях позов не визнав у повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що\~прокурором необгрунтовано належним чином норму закону, яка була порушена [PERSON], в чому полягає порушення інтересів держави, оскільки [PERSON] сплачує орендну плату, також зазначив, що чинним законодавством України не забороняється створювати фермерське господарство та отримувати при його створенні земельні ділянки в оренду. Також просить суд застосувати позовну давність. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що Фермерське господарство «Фортуна [PERSON]» було зареєстроване реєстратором [PERSON] управління юстиції, ним перевірено матеріали, в яких мається картка про реєстрацію юридичної особи ФГ «Фортуна [PERSON]», протокол про створення ФГ «Фортуна [PERSON]», статут ФГ «Фортуна [PERSON]», про договора оренди земельних ділянок йому не відомо. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка, повно та всебічно проналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 25.03.2014 [PERSON] звернулася до [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду орієнтовною площею 153,58 га. До клопотання додана копія паспорта, копія довідки ідентифікаційного коду, копія диплому про освіту, копія трудової книжки, графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування та розміри земельних ділянок, обгрунтування (а.с.66-69). За результатами розгляду вказаного клопотання [PERSON] управлінням Держземагентства в Сумській області (зараз Головне управління Держгеокадастру в Сумській області) 10.04.2014 видано накази про надання дозволу [PERSON] на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок: орієнтовною площею 96,79 га №СМ/5921285800:07:004/00001397, орієнтовною площею 13,39 га № СМ/5921285800:08:005/00001394, орієнтовною площею 3,00 га № СМ/5921285800:08:005/00001396, орієнтовною площею 6,5 га № СМ/5921285800:08:006/00001401, орієнтовною площею 5,45 га № СМ/5921285800:08:006/000013965, орієнтовною площею 14,32 га № СМ/5921285800:08:008/00001399, орієнтовною площею 3,05 га № СМ/5921285800:08:005/00001400, орієнтовною площею 11,05 га № СМ/5921285800:08:006/00001398, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (рілля) для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населеного пункту на території Яблучненської сільської ради В.Писарівського району Сумської області (а.с.18-21 т.1). 10.04.2014 [PERSON] укладено договора з ДП «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на виконання проектно-вишукувальних робіт по виготовленню проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, розташованих на території Яблучненської сільської ради В.Писарівського району Сумської області (а.с.79-94 т.2). 02.07.2014 [PERSON] звернулася [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області із заявами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства площею 3,0002 га, 11,0541 га, 14,3275 га (а.с.70,71,77 т.2), за результатами розгляду яких наказами [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області від 15.07.2014 №№ 18-3185/16-14-СГ, 18-3187/16-14-СГ, 18-3186/16-14-СГ проекти землеустрою було затверджено та надано [PERSON] вказані земельні ділянки в оренду для ведення фермерського господарства. Договора оренди між [PERSON] управлінням Держземагентства в Сумській області та [PERSON] укладені: 19.09.2014 на земельну ділянку площею 14,3275 га з кадастровим номером 5921285800:08:008:0023, 24.09.2014 на земельну ділянку площею 3,0002 га з кадастровим номером 5921285800:07:003:0081, 24.09.2014 на земельну ділянку площею 11,0541 га з кадастровим номером 5921285800:08:006:0103. Відповідно до [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.63 т.1) засновником [PERSON] створено Фермерське господарство «Фортуна [PERSON]» та 16.10.2014 здійснена його державна реєстрація. Наступні заяви про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства площею 95,9956 га, 3,0581 га, 6,5069 га та 13,3965 га надійшли до [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області 08.04.2015 (а.с.73,74,75,76 т.2) та 07.05.2015 надійшла заява про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,4530 га (а.с.72 т.2 ), однак щодо цієї земельної ділянки питання про скасування наказів та договору оренди не ставиться у позові прокурора. За результатами розгляду вказаних заяв наказами [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області (зараз Головне управління Держгеокадастру в Сумській області) від 28.04.2015 №№ 18-1325/16-15-СГ, 18-1324/16-15-СГ, 18-1323/16-15-СГ, 18-1322/16-15-СГ затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON] та надано останній у користування на умовах оренди строком на 7 років земельні ділянки площею 95,9956 га (кадастровий номер 5921285800:07:004:0096), 13,3965 га (кадастровий номер 5921285800:08:005:0167), 3,0581 га (кадастровий номер 5921285800:08:005:0105), 6,5069 га (кадастровий номер 5921285800:08:006:0102), розташовані за межами населеного пункту на території Яблучненської сільської ради В.Писарівського району Сумської області (а.с.22-25 т.1). На підставі вказаних наказів між [PERSON] управлінням Держземагентства в Сумській області в особі начальника відділу Держземагентства у [PERSON] районі Сумської області [PERSON] 18.05.2015 укладено з фізичною особою [PERSON] договори оренди земельних ділянок площею 95,9956 га (кадастровий номер 5921285800:07:004:0096), 13,3965 га (кадастровий номер 5921285800:08:005:0167), 3,0581 га (кадастровий номер 5921285800:08:005:0105), 6,5069 га (кадастровий номер 5921285800:08:006:0102) (а.с.26-30,34-38,42-46,50-54 т.1). Вищезазначені договори оренди землі 18.05.2015 зареєстровані державним реєстратором Реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції Сумської області [PERSON] (а.с.66-77 т.1). Відповідно до актів приймання-передачі земельних ділянок від 18.05.2015 (а.с.33,41,49,57 т.1), які є невідємною частиною договорів оренди землі, Головне управління Держземагентства в Сумській області в особі начальника відділу Держземагентства у [PERSON] районі Сумської області [PERSON] передало, а [PERSON] прийняла вищезгадані земельні ділянки. З актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с.31-32,39-40,47-48,55-56 т.1) від 19.06.2014 слідує, що межі вищевказаних земельних ділянок закріплені в натурі межовими знаками встановленого зразка, які передані на зберігання [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» [PERSON] надала заяву, в якій зазначено необхідні реквізити, а також додано наступні документи: копія паспорта, копія диплому про наявність освіти за спеціальністю «Адміністративний менеджмент», копію трудової книжки на підтвердження досвіду роботи у сільському господарстві, а також зазначила бажане місце розташування і розмір земельних ділянок, які розташовані на території Яблучненської сільської ради В.Писарівського району Сумської області. Відповідно копії трудової книжки (а.с.17 т.1) [PERSON] з 2010 року працює в ПАФ «Подоляка» економістом, згідно статуту, затвердженого рішенням №1 засновника від 01.10.2014, вона одночасно є Головою фермерського господарства, і виконує покладені на неї обовязки (а.с.78-90 т.1), згідно наказів ПАФ «Подоляка» та ФГ «Фортуна [PERSON]» перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною (а.с.20,21 т.2), її обовязки за сумісництвом виконує [PERSON], що підтверджується відповідним наказом №2 від 25.04.2016 (а.с.46 т.2). Згідно наказів №92-к від 03.08.2010, №2-к від 06.06.2016, №1-к від 08/.04.2016 за сумісництвом в ФГ «Фортуна [PERSON]» працюють економіст [PERSON], бухгалтер - касир [PERSON] та тракторист [PERSON] відповідно, які за основним місцем роботи працюють у ПАФ «Подоляка» (а.с.201,202,208 т.1). На думку суду, розглядаючи заяву та видаючи накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою і передачу земельних ділянок в оренду ГУ Держземагентства в Сумській області не дотрималось вимог Закону України «Про фермерське господарство», та не дало оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, не пересвідчилося в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства, не перевірило доводів заявника, наведених на обґрунтування розміру земельної ділянки, не перевірило перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. На момент реєстрації ФГ «Фортуна [PERSON]» (16.10.2014) на умовах оренди було передано три земельних ділянки площею 14,3275 га з кадастровим номером 5921285800:08:008:0023, площею 3,0002 га з кадастровим номером 5921285800:07:003:0081, площею 11,0541 га з кадастровим номером 5921285800:08:006:0103, розташовані на території Яблучненської сільської ради [PERSON] району. В обгрунтуванні розмірів земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства (а.с.107-110 т.1) відповідач [PERSON] вказала, що вона набула сільськогосподарську техніку, але в судовому засіданні встановлена відсутність у ФГ «Фортуна [PERSON]» транспортних засобів як на момент його створення, так і в подальшому розвитку даного господарства. Вбачається також, що після отримання у користування спірних земельних ділянок [PERSON] 08.04.2015 уклала договори на виконання робіт по обробітку земельних ділянок, зберігання продукції саме з ПАФ «Подоляка», з Генеральним директором якого вона перебуває у родинних стосунках. Крім того, [PERSON] щодо 4 спірних земельних ділянок звернулася 08.04.2015 до [PERSON] управління Держземагентства в Сумській області із заявою про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, будучи вже не громадянкою [PERSON], а засновником ФГ «Фортуна [PERSON]» юридичної особи, також договори оренди укладені 18.05.2015 між [PERSON] та [PERSON] управлінням Держземагентства в Сумській області в той час, коли існувало ФГ «Фортуна [PERSON]» - юридична особа. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з урахуванням вимог ст.ст. 7,8 Закону України «Про фермерське господарство», статей 116,118,121,123,134,135,137 ЗК України громадянин право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах, тому ФГ «Фортуна [PERSON]» як юридична особа повино було отримати спірні земельні ділянки лише на конкурентних засадах за результатами земельних торгів. Відповідно до вимог ст.ст.89, 91, 92 Цивільного кодексу та ст.4 закону « Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( у редакції,чинній на час виникнекння спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб - це засвідчення факту створення юридичної особи, після чого виникає цивільна правоздатність юридичної особи. Статтею 31 ЗК України\~визначено, що землі фермерського господарства можуть складатися з: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству; земельних ділянок, що належать громадянам\~членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Таким чином, аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин з метою створення фермерського господарства. Оскільки на момент прийняття оскаржуваних наказів «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її в оренду» та укладення договорів оренди від 18.05.2015 ФГ «Фортуна [PERSON]» 16.10.2014 вже набуло статусу юридичної особи, тобто до прийняття наказів про передачу в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Таким чином [PERSON] отримала земельні ділянки площею 118,9571 га та уклала відповідні довори оренди, будучи на той час головою ФГ «Фортуна [PERSON]», після отримання земельних ділянок [PERSON] не проводила реєстрацію нового фермерського господарства, а продовжувала використовувати земельні діляки фермерським господарством, яке на той час уже існувало та засновником і головою якого вона є. Вказане свідчить що [PERSON] отримала вказані земельні ділянки не для створення ФГ, а для здійснення товарно сільськогосподарського виробництва вже створеним ФГ. Таким чином, оскільки при постановленні оспорюваних наказів [PERSON] управлінням Держземагентства в Сумській області допущено порушення порядку, визначеного Законом України «Про фермерське господарство», який визначає порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення фермерського господарства, законними та обгрунтованими є вимоги прокурора про визнання цих наказів недійсними та їх скасування. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України "Про фермерське господарство". Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.4 ст. 122 ЗК України (в редакції чинній на час передачі ділянок в оренду) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно з частиною другою статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки. Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. За положеннями ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів. Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Отже, стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу. Проте, спеціальним законом, який визначає правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України є Закон України "Про фермерське господарство". Частинами 1, 2 ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Так, згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» ( в редакції на час подання заяви) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються відповідної районної державної адміністрації із заявою, в якій зазначають: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 7 Закону передбачено, що заяви громадян про надання земельної ділянки у власність або в оренду розглядаються у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Закон України «Про фермерське господарство»\~визначає обовязкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених\~статтею 123 ЗК України\~до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону). В постанові Верховного Суду України № 6-2902цс15 від 03.02.2016 викладено правову позицію стосовно того, що при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" як спеціального по відношенню до ст. 123 ЗК України. За змістом статей 1, 7, 8 Закону заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними субєктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів. За приписами ст.360-7 ЦПК України такі висновки Верховного Суду України є обовязковими для всіх судів України. У судовому засіданні представники відповідачів заявили про застосування позовної давності, в обгрунтування якої зазначили, що позовна давність, в межах якої був можливий захист порушеного права за вимогами, які були заявлені прокурором у позові, спливла, оскільки прокурором позов поданий 12.06.2017, а оспорювані накази ГУ Держземагентства в Сумській області про надання дозволу [PERSON] на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та про їх затвердження видані 10.04.2014 та 28.04.2015 відповідно. Однак, як вбачається, про порушення вимог чинного законодавства під час надання земельних ділянок в оренду та про наявність підстав для визнання незаконними та скасування відповідних наказів ГУ Держземагентства в Сумській області прокурору стало відомо в листопаді 2015 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~ Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~ Частинами 3-5 ст.267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 2\~ст.45 ЦПК України визначено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із частиною 1\~статті 210 ЦК України\~та частиною 1\~статті 20 Закону України "Про оренду землі"\~договір оренди землі підлягає державній реєстрації, після чого він відповідно до\~статті 18 Закону України "Про оренду землі"\~набирає чинності. Згідно частини 1\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,6\~статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Отже, суд вважає, що відповідно до положень п."в"\~ст.152 ЗК України\~та ст.ст.\~203,\~215 ЦК України\~підлягають визнанню недійсними оспорювані прокурором договори оренди землі, оскільки правовою підставою для їх укладення є накази ГУ Держземагенства України у Сумській області, які прийняті всупереч\~закону\~та визнаються недійсними і скасовуються. Згідно частини 1\~статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконані роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Нормами частини другої\~статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, зокрема, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст.8 Закону України «Про фермерське господарство» після одержання\~засновником\~державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації\~у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) такі документи: \~ ●заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи; ●два примірники установчих документів (у разі подання електронних документів - один примірник); ●документ, що засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи; ●копію документа, що посвідчує право засновника на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, а саме: копію Державного акта на право приватної власності засновника на землю або копію Державного акта на право постійного користування землею засновником, або нотаріально посвідчену копію договору про право користування землею засновником, зокрема на умовах оренди. Відповідно до пунктів 7, 8 ст.7 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки для ведення фермерського господарства надаються єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. У своєму позові прокурор помилково трактував зміст цього Закону таким чином, що [PERSON]\~\~земельна ділянка мала бути надана\~єдиним масивом, а саме розміром\~118,9571 га, що не ґрунтується на цій нормі Закону. Верховний Суд України у постанові № 6-2354цс16 від 14.06.2017 також зазначив про помилковість висновку суду про необхідність надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства єдиним масивом, а не у вигляді земельних ділянок, розташованих на відстані одна від одної. Таким чином, суд доходить висновку, що спірні земельні ділянки загальною площею 118,9571 га, які знаходяться за межами населених пунктів Яблучненської сільської ради [PERSON] району, були надані в користування саме юридичній особі - ФГ «Фортуна [PERSON]», оскільки як прийняття оскаржуваних наказів, так і укладання договорів оренди земельних ділянок відбулось вже після реєстрації відповідачем [PERSON] Фермерського господарства «Фортуна [PERSON]».

Outcome: approved