Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд із даною позовною заявою до відповідачів покликаючись на те, що з 1950 року вступила в члени колгоспу "Світанок" (перейменовано "Ленінський шлях") с.Реклинець Сокальського району і працювала в даному колективному господарстві до 01.12.1983р., тобто до виходу на пенсію та являється колгопним пенсіонером, ветераном праці та ветераном війни - учасником війни. В подальшому колгосп "Ленінський шлях" перетворено в селянську спілку пайовиків ім.Л.Українки, а пізніше в ТзОВ "Реклинець". Факт того, що позивачка являється членом колективного сільськогосподарського підприємства стверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай, який виданий ТзОВ "Реклинець" (ССП "ім.Л.Українки") відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 16.07.2000 року. Вказує, що є особою похилого віку, то в кінці 1990 року тяжко хворіла. В 2000 році отримала інсульт і за нею доглядала дочка в м.Червоноград, а тому з поважних причин пропустила строк позовної давності. В серпні 2016 року їй стало відомо, що має право на середню земельну частку (пай), яку надали всім членам колективного сільськогосподарського підприємства а тому числі пенсіонерам із числа членів КСП. Вона звернулась із заявою в [PERSON] сільську раду та рішенням [PERSON] сільської ради №168 надано згоду на виділення позивачу земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки була пропущена у списках на роздержавлення СС ім.Л.Українки. Така земельна ділянка може бути виділена із земель запасу Релинецької сільської ради, які на даний час є в наявності. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 2,65га в умовних кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради Сокальського району Львівської області із земель запасу. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, подав в суд заяву в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув. Представник відповідача [PERSON] РДА в судове засідання не прибув. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі в їх сукупності суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: З дослідженої в судовому засіданні копії трудової книжки встановлено, що [PERSON] 1950 року вступила у члени колгоспу "Ленінський шлях" - перейменовано "Світнок" с.Реклинець Сокальського району та працювала до виходу на пенсію -01.12.1983року. Відповідно до посвідчення №133054 від 16.05.1983р. встановлено, що [PERSON] призначена пенсія як члену колгоспу з 23.03.1983р. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серія ЛВ №265708 встановлено, що [PERSON] має право на на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ "Реклинець" - ССП "ім.Л.Українки" в с.Реклинець Сокальського району відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай затвердженого зборами співвласників 16.07.2000 року. З дослідженого рішення 9 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради Сокальського району Львівської області №168 від 07.09.2016р. встановлено, що [PERSON] надано згоду на виділення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була пропущена у списках на роздержавлення СС "ім.Л.Українки" (колишній колгосп "Ленінський шлях") та не отримала середньої земельної частки (пай). Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, шо посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п.п.16, 17 Перехідних положень ЗК України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У відповідності до п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприжмствам і організаціям" від 08.08.1995р. №720/95 право на земельні частку (пай) мають члени колективного сільськогоподарського підприємства, сільськогоподарського кооперативу, сільськогосподарського товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазаначеного підприємтсва, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п.5 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995р. №720/95 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводиться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв)" від 05.06.2003р. №899-ІУ право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено у судовому порядку. Також, як роз»яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховно8го суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 26.04.2004р. №7 (зі змінами від 19.03.2010р. ) суд визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 05.06.2003р. №899-ІУ право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай). З дослідженого в судовому засіданні листа ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 24.10.2016р. встановлено, що [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою на виділення земельної ділянки, оскільки ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 1950 року та була його членом вступила в члени колгоспу "Світанок" (перейменовано "Ленінський шлях") с.Реклинець Сокальського району і працювала в даному колективному господарстві до 01.12.1983р. та відповідно до п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995р. №720/95 мала право на земельні частку (пай), однак невнесена в списки осіб на роздержавлення СС "ім. Л.Українки" (колишній колгосп "Ленінський шлях"), на виділення їй земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та не отримала середньої земельної частки (пай). Таким чином, суд дійшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати право на земельну частку (пай) площею 2,65га в умовних кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради Сокальського району Львівської області із земель запасу.

Outcome: approved