Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором, картковий рахунок [NUMBER] від 19.07.2011 року, у розмірі 45360,44 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 8126,95 грн.; просрочки по тілу - 27778,32 грн.; відсотків за кредитом - 94,95 грн.; неустойки - 9360,22 грн., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 19.07.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Альфа Банк" та [PERSON] було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого Банк зобов'язується відкрити картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку MasterCard Mass строком дії 2 роки з моменту її випуску, а Позичальник зобов'язується виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток. Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить слухати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується розпискою, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Таким чином, суд на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.07.2011 року [PERSON] звернулася до позивача з Анкетою-Заявою про акцепт на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням кредитної картки "new Альфа-покупка MC Mass гривня" підписанням якої засвідчила, що приймає пропозицію Банку на оформлення кредитної картки (а.с. 21). 19.07.2011 року Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" та [PERSON] уклали Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого Банк відкрив картковий рахунок [NUMBER] та випустив міжнародну платіжну картку MasterCard Mass строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії у розмірі 20000,00 грн., з процентною ставкою за користування коштами у розмірі 28% на торгові операції та 36% на операції зняття коштів, а Позичальник зобов'язується виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток (а.с. 7-20). Згідно з тарифами видачі та обслуговуванням картки, дата сплати щомісячних платежів здійснюється до 19 числа кожного місяця, наступного за місяцем відкриття картки (а.с. 19-20). Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" свої зобов'язання виконало, відкривши [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] та випустивши міжнародну платіжну картку MasterCard Mass строком дії 2 роки з моменту її випуску. Проте, загальний розмір заборгованості [PERSON] за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 19.07.2011 року станом на 10.08.2015 року складає 45360,44 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 8126,95 грн.; просрочки по тілу - 27778,32 грн.; відсотків за кредитом - 94,95 грн.; неустойки - 9360,22 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості за кредитом (а.с. 24). Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" направляло [PERSON] Вимогу про дострокове повернення кредиту рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується витягом з реєстру №592 (а.с. 25-27). Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного кредитного договору виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а останній зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла прострочена заборгованість. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. орушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved