Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Заявник [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що його дід - [PERSON] народився [INFO] в селі Деньги Золотоніського району Черкаської області (сучасна назва), яке стало територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України». Свої вимоги заявник вмотивував тим, що він є громадянином Російської Федерації та має намір набути громадянство України за територіальним походженням відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», оскільки його дід - [PERSON] народився [INFO] в селі Деньги, Золотоніського району, Черкаської області (сучасна назва). Свідоцтво про народження [PERSON] втрачено, проте заявник має в своєму розпорядженні інші документи, що містять відомості про зазначені дату та місце народження його діда. З метою з`ясування достатності наявних документів для оформлення набуття громадянства із зазначених підстав, заявник звертався до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області, яке роз`яснило заявнику про необхідність звернення до суду для встановлення факту народження [PERSON] на території України. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву свого довірителя, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Дарницького районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в судовому засіданні визнали вимоги заяви та просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, заінтересована особа про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила. При цьому в матеріалах справи містяться пояснення їх представника, в яких останній просив суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її необґрунтованість. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Положеннями ст. 6 Закону України «Про громадянство» визначено підстави набуття громадянства України. Громадянство України набувається, зокрема за територіальним походженням (п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону). Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у ч. 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі ч. 20 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначається Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 (далі - Порядок). Відповідно до п. 28 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки, подає документи, передбачені пп. "а"-"в" п. 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці 1 цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту. Як вбачається із поданої до суду заяви, свідоцтво про народження [PERSON] не зберіглося. При цьому, заявник намагався отримати в державній архівній установі України відомості щодо актового запису про народження діда на території України. Державний архів Черкаської області листом від 02.12.2020 повідомив, що книги реєстрації актів про народження за 1912-1913 роки по селу Деньги Золотоніського району Черкаської області, на зберігання до держархіву не надходили, що дає підстави вважати їх втраченими. Крім того, відповідно до п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 24.07.2008 за №1269/5, Державний реєстр актів цивільного стану громадян впроваджено з 20.12.2008 року. Цим же нормативно-правовим актом затверджено строки внесення територіальними підрозділами РАЦС (в яких зберігаються паперові актові записи) до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей, що містяться в книгах державної реєстрації актів цивільного стану лише за період з 2008 по 1945 роки. Тобто внесення актових записів за 1912-1913 роки до вказаного Державного реєстру взагалі не передбачено, що виключає можливість Заявнику отримати в органах РАЦС витягу із актового запису про народження його діда. Крім цього, зважаючи на втрату відповідних книг про реєстрацію народжень, внесення відповідних відомостей до Державного реєстру унеможливлено. Отже, [PERSON] позбавлений можливості подати органу Державної міграційної служби документи, які б належним чином підтверджували факт народження [PERSON] до 24.08.1991р. на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", оскільки через втрату свідоцтва про народження діда та втрату книг реєстрації народження, заявник позбавлений можливості належним чином довести, що [PERSON] народився на території, яка згодом стала територією України. Нормою п. 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до [INFO] на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. За положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку підлягають встановленню факти: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України). У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом було досліджено надані зпявником документи, а саме: повторне свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 14.03.1990, в якому містяться відомості про народження [PERSON] [INFO] в селі Деньги Золотоніського району Черкаської області УРСР; архівна довідка про запис акту цивільного стану від 31.12.2020 №05-08/6-1311, видана Головним управлінням юстиції Гомельського обласного виконавчого комітету Республіки Білорусь, про те, що актовий запис про смерть №30 від 17.01.1995р. містить відомості про час та місце народження [PERSON] , а саме зазначено - [INFO] (що за новим стилем відповідає 07.01.1913р.) село Диньги Золотоніського району Черкаської області; свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , видане 17.06.1965р. Бюро РАЦС Совєтського району м.Мінська, відповідно до якого батьком заявника є [PERSON] ; повторне свідоцтво про народження [PERSON] (батько заявника) серії [NUMBER] , видане 14.03.1990р. Відділом РАЦС Куйбишевського району м.Ташкент, відповідно до якого його батьком є [PERSON] (дід заявника); лист Державного архіву Черкаської області від 02.12.2020 про те, що книги реєстрації актів про народження за 1912-1913 роки по селу Деньги Золотоніського району Черкаської області, на зберігання до держархіву не надходили, що дає підстави вважати їх втраченими. Не заперечується заінтересованими особами та є загальновідомими той факт, що село Деньги Золотоніського району 07.01.1954 року (дата утворення Черкаської області) увійшло до складу Черкаської області Української Радянської Соціалістичної Республіки, а згодом, відповідно до Закону України «Про правонаступництво» від 12.09.1991р., територія Української Радянської Соціалістичної Республіки стала територією України. Дослідивши у сукупності та взаємозв`язку наведені докази та обставини справи, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] народився [INFO] в селі Деньги Золотоніського району Черкаської області (сучасна назва), яке стало територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". При цьому, за наведених підстав, викладені у письмових поясненнях Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області твердження, що у наданих матеріалах відсутні документи, які надають право Заявнику встановити факт народження баби на території України та отримати громадянство України, під час судового розгляду не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовуються дослідженими судом письмовими доказами. Зважаючи на положення ч. ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, ураховуючи те, що встановлення наведеного факту безпосередньо породжує юридичні наслідки - надасть можливість заявнику реалізувати право на оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, цей факт може бути встановленим у судовому порядку.

Outcome: approved