Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 25035.46 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.03.2016 року позивач та відповідач уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості б/н, відповідно до якої та згідно з Умовами та правилами надання продукту кредитних карт, [PERSON] отримав кредит у сумі 4829.35 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підписавши вказану вище угоду взяв на себе відповідні зобов`язання щодо своєчасного та повного погашення боргу та підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що стверджується підписом у заяві. Однак [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення коштів належним чином не виконує, а тому станом на 17.03.2019 року утворилась заборгованість, яку позивач визначає в сумі 25035.46 грн., що складається з наступного: 4392.78 грн. - заборгованість за кредитом; 1321.72 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 5798.43 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 13522.53 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому АТ КБ "ПриватБанк" змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитом із відповідача в примусовому порядку. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 26.07.2019 року. Ухвалою суду, яка була направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк" підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі 17.03.2016 року уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, відповідно до якої заборгованість відповідача з дати підписання угоди становить 5795.36 грн. (п. 1.1.2). Відповідно до п. 2.1 угоди банк надав відповідачу кредит у сумі 4829.37 грн. . Вказаною угодою сторони визначили також відповідальність позичальника за неналежне її виконання: позичальник сплачує штраф у сумі 13522.53 грн. (п. 2.2). Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, суму коштів не повернув та ухиляється від її сплати. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Разом із тим із розрахунку заборгованості за договором від 17.03.2016 року, укладеного між позивачем та [PERSON] вбачається, що позивач включив до суми заборгованості нараховану комісію в сумі 5798.43 грн. Проте у позовній заяві дана сума зазначена як заборгованість за пенею та комісією. Оскільки суд позбавлений можливості визначити що саме включено до суми заборгованості, то у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач користувався вказаними коштами, частково сплатив суму заборгованості, а тому суд приходить до переконання, що відповідач знав, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Окрім того відповідач до суду із позовною заявою про розірвання вказаного кредитного договору не звертався. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, суму коштів не повернув та ухиляється від її сплати. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував умови договору, заборгованість не погашає та ухиляється від їх повернення, а матеріали справи доказів, які б спростовували вказані обставини не містять, а тому у суду є всі підстави для стягнення заявленої позивачем суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. Розмір заборгованості складає 19237.03 грн., що складається з наступного: 4392.78 грн. - заборгованість за кредитом; 1321.72 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 13522.53 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням від 19.03.2019 року. На підставі зазначеного та

Outcome: partial