Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 127689.07 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.02.2011 року позивач та відповідач уклали договір, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 2500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитні кошти [PERSON] отримала, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, а тому станом на 30.09.2019 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 224786.96 грн., яка складається з наступного: 2189.37 грн. - заборгованість за кредитом; 219402.49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3195.10 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому АТ КБ "ПриватБанк" змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитом із відповідача в примусовому порядку. Позивач наполягає, що оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку позивача вимагати від боржника повергнення всієї суми заборгованості, то він, на сій розсуд, може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованість за кредитом, а тому просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 127689.07 грн., яка складається з наступного; 2189.37 грн. - заборгованість за кредитом; 125499.70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 09.02.2011 по 31.10.2018 року. Дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 21.12.2019 року. Відповідач в судове засідання не прибула хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у порядку визначеному чинним законодавством, що стверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення, однак не повідомила про причини неявки та не надала заяву про розгляд справи у її відсутність, відзив не подала. Представник позивача позовні вимоги ствердив, та зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно на підставі ухвали суду від 14.04.2020 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк" підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, разом з запропонованими позивачем «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між нею та банком кредитний договір, що стверджується підписом у заяві. Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. На підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за отриманим кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п.2.1.1.5.6, Умов та правил позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суму коштів не повернула та ухиляється від її сплати. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги, що відповідач користувалася вказаними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості за договором від 09.02.2011 року, тобто використовувала їх на власний розсуд, а тому суд вважає, що відповідач знала, що кошти взяті в борг та підлягають поверненню на умовах визначених позивачем, які до того ж самим відповідачем не оспорювались та не заперечувались. Окрім того відповідач до суду із позовною заявою про розірвання вказаного кредитного договору не зверталася. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконувала умови договору, заборгованість не погашає та ухиляється від їх повернення, а матеріали справи доказів, які б спростовували вказані обставини не містять, а тому у суду є всі підстави для стягнення заявленої позивачем суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку, розмір якої стверджується відповідним розрахунком, який наданий позивачем та який відповідачем не оспорюється. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач чинним законодавством не обмежений правом вимоги від боржника як усієї суми боргу так і лише його частини. Враховуючи заявлені позовні вимоги, розмір заборгованості, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача за кредитним договором від 09.02.2011 року складає 127689.07 грн., яка складається з наступного; 2189.37 грн. - заборгованість за кредитом; 125499.70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 09.02.2011 по 31.10.2018 року. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням від 16.10.2019 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved