Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулася до Придніпровського районного суду м.Черкаси з уточнюючим позовом до приватного підприємства «АЖІО», приватного підприємства «НИВА-ВШ», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, [PERSON], треті особи: приватний нотаріус [PERSON], [PERSON] про визнання протиправною та скасування експертної оцінки, визнання прилюдних торгів недійсними. Свої вимоги мотивувала тим, що 17.06.2014 року згідно протоколу №2414080 [PERSON] 24 ПП «[PERSON]Ш.» були проведені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна квартири [ADDRESS], що є предметом іпотеки, яке належить [PERSON] Переможцем прилюдних торгів став [PERSON], який придбав дану квартиру за 232 500 грн. В то й же день, 17.06.2014 року начальник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Черкаській області [PERSON] затвердив акт про проведення торгів з реалізації арештованого майна [PERSON] 03 липня 2014 року приватним нотаріусом [PERSON] було посвідчено, що на підставі акту про проведення торгів з реалізації арештованого майна затвердженого начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Черкаській області [PERSON] [PERSON], належить право власності на майно, а саме квартири [ADDRESS]. Оскільки прилюдні торги за своєю юридичною природою - це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації і під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець - учасник прилюдних торгів і продавець - відділ ДВС, в особі спеціалізованої організації, що організовує та проводить прилюдні торги за договором із державною виконавчою службою, то між Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Черкаській області та переможцем прилюдних торгів [PERSON] був фактично укладений договір купівлі-продажу спірної квартири, який може бути визнаний недійсним лише з підстав, зазначених в законі. Згідно з п.4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого 2 листопада 1999 року за № 745/4038, торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору. Отже, прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі продажу. Такий договір як правочин можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3 ст.203 ЦК України / ч.І ст.215 зазначеного Кодексу/. Просить визнати протиправною оцінку майна (висновок об'єкта оціночної діяльності про вартість житлового приміщення від 03 квітня 2014 р. про експертну оцінку [ADDRESS] ) та скасувати її; Визнати недійсними прилюдні торги по реалізації квартири [ADDRESS], проведені Черкаською філією 24 ПП «[PERSON]Ш.» 17.06.2014 року. Визнати недійсним та скасувати протокол №2414080 від 17.06.2014 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є власністю [PERSON]О квартири [ADDRESS]. Визнати недійсним та скасувати акт, який затверджено начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Черкаській області [PERSON] від 17.06.2014 р. про проведення торгів з реалізації арештованого майна, а саме квартири [ADDRESS], яку придбав [PERSON] Визнати недійсним та скасувати свідоцтво видане [PERSON] на право власності квартири [ADDRESS] видане приватним нотаріусом [PERSON] 04 липня 2014 р. за реєстровим № 1800. У судовому засіданні позивачка, [PERSON] та її представник, [PERSON], уточнюючі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Суду пояснили, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області знаходиться на виконанні виконавче провадження №3478353 з примусового виконання виконавчого напису №Б\\Н вчиненого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1409 від 30.03.2007 року про звернення стягнення на предмет іпотеки..., стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в сумі 102\~110 грн. На виконання рішення суду державним виконавцем був накладений арешт на квартиру [ADDRESS]. З метою встановлення оціночної вартості зазначеної квартири державним виконавцем була призначена експертна оцінка вартості нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], проведення якої було доручено ПП «Ажіо». Суб»єктом оціночної діяльності було проведено оцінку вказаної квартири, визначена ринкова вартість квартири в сумі 231\~614 грн., та складено висновок об'єкта оціночної діяльності про вартість житлового приміщення від 03 квітня 2014 р. Про що листом ВПВР від 08 квітня 2014 року було повідомлено Позивачку. Після ознайомлення з висновком позивачка звернувся до державного виконавця служби Головного управління юстиції у Черкаській області з заявою запереченням про те, що не згідна з оцінкою квартири і в подальшому буде оскаржувати в суді. 12.06.2014 року позивачка звернувся в суд з позовною заявою про оскарження оцінки майна та протиправних дій ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області. В цей же час позивачка рекомендованим листом повідомила відповідача [PERSON] 24 «[PERSON]Ш.» про те, що висновок об'єкта оціночної діяльності про вартість житлового приміщення квартири [ADDRESS] від 03 квітня 2014 р. є недійсним і він не може бути підставою для визначення ціни квартири для продажу її з прилюдних торгів, а також про те, що бездіяльність державного виконавця ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області оскаржена в судовому порядку. 16.06.2014 року Позивачка також повідомила ВПВР управління ДВС Черкаської області про відкриття цивільної справи про оскарження оцінки спірної квартири 17.06.2014 року надала ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси про негайне зупинення прилюдних торгів [ADDRESS]. Не дивлячись на повідомлення позивачки, та ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси 17.06.2014 року [PERSON] 24 ПП «[PERSON]Ш.» квартира [ADDRESS] була продана з прилюдних торгів. Згідно протоколу №2414080 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки та належить [PERSON] переможцем прилюдних торгів став [PERSON], який запропонував суму за придбання квартири 232 500 грн. Оскільки продаж спірної квартири відбувся за ціною, яка встановлена з порушенням вимог закону відповідно до висновку про оцінку майна від 03.04.2014 року, який на час проведення прилюдних торгів був нечинним та по даному питанню Придніпровським районним судом рішення по цивільній справі не прийнято. 5 червня 2015 року Позивачка уклала угоду з [PERSON] яка діє на підставі свідоцтва про заняттям підприємницької діяльності та сертифікату ФДМУ №12354/11 від 12.08.2011 р. на проведення експертної оцінки нерухомого майна а саме [ADDRESS], де після огляду квартири та проведення встановлення ринкової вартості в рамках порівняльного підходу було встановлено, що загальна площа приміщення складає 51,5 кв.м, житлова площа складає 28,8 кв.м., підсобна площа 20,8 кв.м., допоміжна площа 1.9 кв.м. Вартість квартири на 6 червня 2015 р. складає - 566 100 грн., на 17 червня 2014 р. складала - 381 600 грн., на 3 квітня 2014 р. складала - 367 900 грн. Вважає, що прилюдні торги, що відбулися 17.06.2014 року по реалізації квартири [ADDRESS] , проведені з порушенням ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а тому позов є обгрунтованим. Представник відповідача, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що позов є безпідставним і не підлягає до задоволення. Подала письмові заперечення, які приєднано до матеріалів справи. Представник відповідача, [PERSON], адвокат [PERSON], позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що позов є безпідставним і не підлягає до задоволення. Зазначив, що прилюдні торги проведені на підставі виконавчого документу, у спосіб та в порядку, передбаченому діючим законодавством. Будь-яких порушень на час проведення торгів допущено не було, а тому відсутні правові підстави для визнання їх недійсними. Відповідачі, ПП «АЖІО» та ПП «Нива-В.Ш.» в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Треті особи: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З аналізу вказаних норм вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відповідно суд, при розгляді справи по суті спору повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Це узгоджується з позицією, викладеною в п. 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де зазначено, що під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв'язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред'явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають. Статтями\~10,\~60 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до положень\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що\~на виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ в Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 5478555 з примусового виконання виконавчого напису № б/н. вчиненого приватним нотаріусом Черкаської міської нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1409 від 30.03.2007 про «звернення стягнення на предмет іпотеки... стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в сумі 102110,00 грн.». В ході виконання виконавчого провадження державним виконавцем описано й арештовано майно боржника/позивача, а саме квартири [ADDRESS], про що міститься акт в матеріалах виконавчого провадження. 12 березня 2014 року між ВПВР УДВС ГУЮ в Черкаській області та філією 24 ПП «Нива-ВШ» укладено договір №241480 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки). Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» «...для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомою майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». 21.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме ПП «АЖІО» в особі директора [PERSON], оскільки останній висновок від 21.08.2013 року втратив чинність. При дослідженні матеріалів виконавчого провадження встановлено, що оцінка квартири [PERSON] проводилась неодноразово. 03 квітня 2014 року оцінювачем [PERSON] підготовлено висновок суб»єкта оціночної діяльності про вартість житлового приміщення. Відповідно до якого ринкова ватрість об»єкту оцінки станом на 03 квітня 2014 року склала 231\~614 грн. 08.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] було направлено вищезазначений висновок суб»єкта оціночної діяльності, для ознайомлення. [PERSON] отримала висновок 14.04.2014 року, що підтверджується повідомленням Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 25.04.2014 № 108-Н. 17 червня 2014 року були проведені прилюдні торги. Відповідно до протоколу №2414080 переможцем прилюдних торгів визначено [PERSON] продаж здійснено за 232\~500 грн. 17 червня 2014 року [PERSON] сплатив повну вартість придбаної квартири, що підтверджується банківською квитанцією. 17 червня видано акт, який затверджено начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області [PERSON] про проведення торгів з реалізації арештованого майна. Суд зазначає наступне, реалізація нерухомого майна, на яке звертається стягнення, проводиться, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Реалізація здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах. Умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків,\~\~ що є нерухомим майном, на які звернено стягнення врегульовані відповідно до чинного законодавства\~\~ -\~Законом України «Про виконавче провадження», Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня\~\~ 1999 року № 68/5.\~\~ Після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, після чого видає покупцю, копія надсилається стягувачу, боржнику. Відповідно до вимог п. 3\~ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»\~державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» « У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.» Згідно із\~ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»\~Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у\~статті 5 цього Закону. Рецензування полягає у неупередженому об'єктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва. За результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об'єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об'єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів. У рецензії повинні зазначатися:\~\~підстави проведення рецензування; повна назва звіту про оцінку майна, що був об'єктом рецензування, відомості про його виконавців, їх кваліфікацію та висновок про можливість проведення зазначеними особами оцінки майна відповідно до правових вимог провадження професійної оціночної діяльності; строк проведення рецензування і дата підписання рецензії; висновок про обґрунтованість вибору виду вартості та її відповідність вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; висновок про зібрані виконавцем звіту про оцінку майна вихідні дані та іншу інформацію (їх повнота, достатність для проведення оцінки майна та розкриття у звіті); висновок про відповідність і правильність застосування під час проведення оцінки методичних підходів, методів та оціночних процедур з урахуванням мети і бази оцінки, обґрунтованість використаних припущень; загальний висновок про достовірність оцінки майна (Постанова КМ України від 10.09.2003 року\~\~№ 1440 "Про затвердження Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав""). Твердження представника позивача про те, що її звіт про оцінку був складений з порушеннями та помилками, а саме: невірно вказана загальна площа квартири замість 51.5 кв.м., зазначено 49,6 кв.м., що вплинуло на його ціну не знайшло об»єктивного підтвердження. В судовому засіданні досліджено матеріали виконавчого провадження, згідно яких міститься технічний паспорт на дану квартиру на підставі якого і було проведено оцінку. Відповідно до даного технічного паспорта загальна площа квартири зазначена 49.6 кв.м., без врахування балкону, нових технічних даних про зміну загальної площі квартири боржник, [PERSON], державному виконавцю не надала. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не погодилась з висновком експерта, про що подала заяву, але не клопотала про призначення рецензування. Згідно із п. 2 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, необ'єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ'єктивного висновку про вартість об'єкта оцінки; неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування. Як встановлено судом, позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів того, що висновок про проведення оцінки нерухомого майна ПП «АЖІО» від 03.04.2014 року є неякісним або необ'єктивним. В судовому засіданні позивач не довела, наявність суттєвих порушеннь при проведенні оцінювання квартири, які могли б потягнути за собою незаконність висновку про вартість. Доказів на спростування цього звіту сторонами також надано не було. Тому, суд приходить до висновку про законність визначення вартості спірного майна. Згідно з п. 3.5. Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна спеціалізована організація, \~яка\~проводить\~публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 N 43/5, зареєстрованим у\~\~Мін'юсті 21 травня 2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що\~\~реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів\~\~з\~\~моменту\~\~переоцінки\~\~майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис майна, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Спеціалізована організація забезпечує будь-якій зацікавленій особі доступ до інформації про умови проведення прилюдних торгів та про майно, що підлягає продажу. Відповідно до п. 3.12 Тимчасового положення організатор прилюдних торгів зобов'язаний забезпечити безперешкодне прийняття всіх заяв на участь у прилюдних торгах, а також забезпечити вільний доступ покупців до місця проведення прилюдних торгів. Прилюдні торги були призначені на 17.06.2014 року, про що повідомлено всіх його учасників, [PERSON] зокрема, про що свідчить повідомлення від 20.05.2014 року №300. Тому, позивачка мала змогу звернутися до організатора торгів до 17.06.2014 року, зареєструватися для участі в торгах, вжити інших заходів, які вона вважала за потрібне щодо перенесення цих торгів. Крім того, твердження [PERSON] про вчасне повідомлення ВПВР УДВС про ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 17.06.2014 року про зупиненення прилюдних торгів, не підтвердилось в судовому засіданні. З копії заяви про подання ухвали про зупинення прилюдних торгів не вбачається час подання її до ВПВР УДВС, також [PERSON] взагалі не подала жодного доказу на підтвердження повідомлення ПП «Нива-ВШ» про зупинення торгів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачці було відомо про реальну дату проведення прилюдних торгів з реалізації належного їй майна, однак, вона умисно на них не з'явилася та неналежним чином повідомила ВПВР УДВС та торгівельну організацію про зупинення торгів, що спростовує її доводи про порушення прав боржника. Стосовно вимоги про визнання результатів прилюдних торгів недійсними. Згідно із ч. 2 ст.\~16, ч. 1 ст.\~215 ЦК України\~одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6\~ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину\~ЦК України\~та іншим актам цивільного законодавства. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначає\~Закон України № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року « Про виконавче провадження»\~та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена\~наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5\~та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі -\~Інструкція № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону). Разом із тим аналіз положень\~Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року\~й\~Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року\~свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і\~ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року\~та\~пп. 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11\~Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Правила ж проведення прилюдних торгів визначено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке затверджене\~наказом Міністерства Юстиції України № 68/5 від 27 жовтня 1999 року. Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд.3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд.4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд.6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст.\~650,\~655\~та ч. 4 ст.\~656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6\~ст. 203 ЦК України\~(ч. 1\~ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1\~ст. 215 ЦК України\~підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Відповідно до ч.5\~ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»,\~\~на підставі акта державного виконавця нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна. Отже акт про проведені прилюдні торги є процесуальним документом державного виконавця органу державної виконавчої служби і не створює для позивача будь-яких правових наслідків та не порушує його права та законні інтереси. Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну . В забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення до покупця - учасника прилюдних торгів переходить право власності на це майно.\~\~\~\~ Оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах є правочином ( ст.ст.\~650,\~655\~та ч.4 ст.656 ЦК України), які відносять до договорів купівлі-продажу майна. Результатом купівлі-продажу майна на прилюдних торгах є видача нотаріусом свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця.\~\~\~\~ Оскільки під час проведення прилюдних торгів відбулося відчуження майна, то таке відчуження відноситься до угод купівлі-продажу. Така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6\~ст. 203 ЦК України\~та ч.1\~ст.215 ЦК України.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. В даному випадку підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення правил проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Як результат правомірності і законності проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна є свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів видане приватним нотаріусом Черкаського МНО [PERSON] від 03.07.2014 р. на підставі Акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області [PERSON] від 17.06.2014 р. У зв'язку з тим, що під час процедури проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна квартири №39, що розташована в м. Черкаси по вул.Героїв Дніпра буд.47, що належала на праві власності [PERSON], істотних порушень не виявлено, виконавчий напис на момент реалізації майна скасований не був, тому суд приходить до висновку про правомірність набуття права власності відповідачем [PERSON] на нерухоме майно. Посилання [PERSON] про те, що значно занижена вартість квартири не може слугувати єдиною підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] не навела підстави визнання недійсності правочину щодо відчуження спірного майна, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною оцінки майна, недійсними прилюдних торгів, протоколу прилюдних торгів, акту про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності задоволенню не підлягають.\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed