Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

12.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом від імені та в інтересах [PERSON] за довіреністю від 28 вересня 2015 року до Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Реєстраційна служба Шаргородського РУЮ, [PERSON]) про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], який по день смерті постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS], спадкоємцем за законом якого є його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної письмової заяви до Шаргородської державної нотаріальної контори. В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини на житловий будинок та господарські будівлі встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок [PERSON] при житті не отримав. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду. Позивач просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, позначеного в плані під літерою "А" загальною площею 100,2 м.кв, в тому числі житлової площі - 45,5 м.кв., з верандами "а1", "а2", підвалом "А1", літньою кухнею з сараєм "Б", загальною вартістю 36363 грн., що знаходяться по [ADDRESS]. В попередньому судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві. Представник відповідача Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, про що зазначив в поданій заяві до суду, не заперечував про задоволення позову в попередньому судовому засіданні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Реєстраційної служби Шаргородського РУЮ в судове засідання не з'явився. Від начальника реєстраційної служби Шаргородського РУЮ [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Служби, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с.43). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в попереднє судове засідання не з'явилася. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує (а.с.43). Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб ( не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.6 п.11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення в цивільній справі» за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Михайлівською сільською радою Шаргородського району Вінницькій області 19.07.2013 року (а.с.16). [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради № 1443 від 18.09.2015 року (а.с. 17) та виписками з погосподарських книг за 1980 - 2008 роки (а.с.21 - 26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцем за законом померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим Михайлівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області 14.08.1958 року (а.с.12), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00015822796 від 22.09.2015 року відповідно до якого 28 травня 1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.13,14). Спадкоємець [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняла шляхом подачі, у визначений законом термін заяви про прийняття спадщини до Шаргородської державної нотаріальної контори, що підтверджується витребуваною судом спадковою справою № 973/08 до майна померлого [INFO] [PERSON] В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини за законом з'ясувалося, що спадкодавцем не був отриманий правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями, у зв'язку з чим спадкоємець [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Із технічного паспорту на садибу по [ADDRESS] вбачається, що свідоцтво про право власності на домоволодіння в матеріалах технічного паспорту відсутнє (а.с.27,28,19). Відповідно до довідки виконкому Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 1444 від 18.09.2015 року свідоцтво про право власності на домоволодіння по [ADDRESS], що знаходиться в [ADDRESS] не видавалося ( а.с.18). Згідно довідки КП "Могилів - Подільське МБТІ" за № 175 від 08.08.2015 року право власності на домоволодіння по [ADDRESS], що знаходиться в [ADDRESS] не реєструвалося ( а.с.19). Відповідно до рішення виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 29 від 20.10.1993 року [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в розмірі 0,22 га (а.с.29). На зазначеній земельній ділянці знаходиться спадковий будинок. Михайлівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області відмовила спадкоємцеві [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння [ADDRESS] на ім'я [PERSON], у зв'язку зі смертю останнього. Державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніним О.О. 28.09.2015 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно (а.с.31). Із довідки КП "Могилів - Подільське МБТІ" від 20.11.2015 року про технічний стан та оцінку будинку за [ADDRESS] вбачається, що спадкове домоволодіння складається із житлового будинку кам'яного, 1975 року забудови загальною площею 100,2 м.кв, в тому числі житлової площею - 45,5 м.кв., з верандами "а1", "а2", підвалом "А1", літньою кухнею з сараєм "Б", загальний стан будівлі задовільний, підлягає ремонту, має 40 % зносу ( а.с. 41). Таким чином, факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] в [ADDRESS] підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими і перевіреними судом. При вирішенні даного спору суд враховує норми цивільного законодавства, які діяли на час виникнення права у спадкодавця [PERSON] на момент закінчення будівництва, зокрема зміну редакції ч.4 ст.331 і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства, положення ЦК України 1963 року, Законом України " Про власність", ЗУ від 07.12.1990 року " Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" ЗУ від 25.12.1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 " Про порядок обліку житлового фонду в Українські РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5 - 24. За змістом зазначених нормативних актів питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги відносилось до компетенції місцевих рад, а виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом МЮ Української РСР від 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, і записи в них визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на нерухому та рухоме майно. Згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, погодженої з заступником Голови Верховного Суду УРСР 15.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року за № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу. Будинки та домоволодіння в селах державній реєстрації не підлягали. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03. 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Рішенням виконавчого комітету Шаргородської районної ради народних депутатів Вінницької області від 22.10.1987 року № 244 "Про забезпечення державного обліку житлового фонду в селах району зобов'язано виконкоми сільських рад забезпечити проведення первинного обліку житлового фонду громадян, що мають житлові будинки на праві особистої власності в селах району. На час проведення інвентаризації житлового фонду в селах Шаргородського району Вінницької області [PERSON] був головою колгоспного двору (особовий рахунок № [NUMBER]), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить і житловий будинок, 1975 року забудови з господарськими прибудовами, що підтверджується даними погосподарських книг за 1986-2008 роки (а.с.20 - 24). Відповідно до довідки Михайлівської сільської ради № 1443 від 18.09.2015 року (а.с.17) та погосподарських книг у спадковому будинку [ADDRESS] постійно, з дня забудови будинку і до дня смерті [INFO] проживав і був зареєстрований [PERSON] (а.с.20 - 24). Таким чином, на день смерті [PERSON] його право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], в [ADDRESS] було набуто та посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому зазначений житловий будинок з господарськими будівлями входить до складу спадщини після його смерті. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються ст.ст. 13,41,55 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 1216,1217, 1218,1220, 1223,1269,1270 ЦК України. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця…, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За приписами ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з відкриття спадщини. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що право [PERSON] на отримання у власність спадкового майна порушено і підлягає судовому захисту.

Outcome: approved