Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

08 січня 2020 року ПрАТ «ВФ Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що між ПрАТ «ВФ Україна» та [PERSON] була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № 6252341/1.12241720 від 15.05.2013р. на номер телефону [NUMBER] . З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку [PERSON] було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . З технічних причин, у зв`язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було замінено на №295375947910. Відповідно до умов договорів та умов користування мережами мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», що є невід`ємною частиною зазначених договорів, та згоду з якими підтверджено підписом [PERSON] , остання взяло на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «ВФ Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договорами. При цьому, одна із сторін договорів - ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договорів в повному обсязі. Станом на дату подання позовної заяви відповідач не оплатила отримані послуги зв`язку ані самостійно, ані на підставі надісланого рахунку, виставленого 31.12.2017 р. На підставі вказаного та відповідно до умов договору, [PERSON] була відключена від мереж зв`язку ПрАТ "ВФ Україна". Оскільки відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених договором, просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості в розмірі 25643,81 грн. (з врахуванням заяви про виправлення описки) та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику осіб. 10 березня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому вказала, що дійсно, 15.05.2013 року між нею та ПрАТ "ВФ Україна" було укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку на номер телефону № [NUMBER] . З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку, їй було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] , який і було прописано у договорі. Всі покладені на неї зобов`язання вона виконувала належним чином, але у грудні 2017 року нею було виявлено мінусовий залишок на рахунку у розмірі 25643,81 грн. При зверненні до позивача їй повідомили, що заборгованість утворилась за послуги роумінгу. Вказує, що вказана заборгованість не могла утворитись, оскільки в договорі взагалі не замовлявся роумінг, жодних заяв про підключення цієї послуги вона не писала. Нею одразу повідомлено про припинення договору та користування номером. Жодних претензій або інформації про новий особовий рахунок їй не надходило. Вважає наданий розрахунок заборгованості неналежним доказом по справі, оскільки він не містить інформацію щодо предмета доказування, оскільки складено власне оператором, який і звертається до суду, без посилань на жодні діючі тарифи, документи або інші, на підставі яких утворилась заборгованість. 20 березня 2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому вказано, що 26.08.2014 року, вже після підписання договору та в процесу користування телекомунікаційними послугами, відповідач подав письмову заяву про підключення послуги міжнародного роумінгу, яка була виконана, а послуга "Міжнародний роумінг" підключена 26.08.2014 р. Звертав увагу, що оператор лише надає можливість доступу до GPRS-послуг, але ініціатором з`єднання з мережею інтернет виступає сам користувач пристрою. 21 квітня 2020 року представником позивача подано заяву про виправлення описки в позовній заяві. Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідив матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ПрАТ «ВФ Україна» та [PERSON] була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку № 6252341/1.12241720 від 15.05.2013р. на номер телефону [NUMBER] . З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку [PERSON] було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . З технічних причин, у зв`язку з переходом ПрАТ «ВФ Україна» на нову білінгову систему (автоматизовану систему розрахунків за послуги) особовий рахунок абонента було замінено на №295375947910. Відповідно до умов договорів та умов користування мережами мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», що є невід`ємною частиною зазначених договорів, та згоду з якими підтверджено підписом [PERSON] , остання взяло на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «ВФ Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договорами. При цьому, одна із сторін договорів - ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договорів в повному обсязі. 26 серпня 2014 року [PERSON] подано заяву, особовий рахунок № [NUMBER] про змовлення Міжнародного роумінгу (арк. справи 14). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Станом на дату подання позовної заяви відповідач не оплатила отримані послуги зв`язку ані самостійно, ані на підставі надісланого рахунку, виставленого 31.12.2017 р. На підставі вказаного та відповідно до умов договору, [PERSON] була відключена від мереж зв`язку ПрАТ "ВФ Україна". На адресу [PERSON] 25.04.2018 року за №С 295375947910/04 ПрАТ «ВФ Україна» була надіслана претензія з проханням терміново сплатити суму заборгованості на 25.04.2018 р. в загальному розмірі 25643,81 грн. Проте, відповідач залишила її без відповіді та без задоволення. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.10.2019 у справі № 766/10924/19 скасовано судовий наказ по справі №766/10924/19 виданий 20.07.2019 року. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно із ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720 (у редакції, чинній на час активації послуги міжнародного роумінгу), визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг. Згідно п. 31 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, споживач під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг має право на: отримання відомостей щодо можливості та порядку відмови від замовленої телекомунікаційної послуги та від оплати телекомунікаційної послуги, яка не замовлялася. За положеннями п. 215 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, додатковими платними послугами рухомого (мобільного) зв`язку, зокрема, є роумінг. Надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку розпочинається у строк, передбачений договором. Фактичне отримання абонентом обумовленої в договорі тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом (п. 219 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720). Отже, отримання [PERSON] послуг міжнародного роумінгу свідчить про те, що така послуга була замовлена абонентом. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] не замовляла, а у подальшому відмовилась від послуги міжнародного роумінгу нею, усупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано. Крім того, згідно довідкової інформації про надані послуги абонента [PERSON] (номер телефону № [NUMBER] ; особовий рахунок [NUMBER] ), мали місце вхідні текстові повідомлення з іншої країни; передача даних; вхідні текстові повідомлення з Західної Європи; вхідні міжнародні дзвінки; вихідні дзвінки; вихідні текстові повідомлення до Західної Європи, тощо (арк. справи 18-33). Належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин відповідач не надала. Крім цього, суд звертає увагу на те, що оператор лише надає доступ до GPRS-послуг, проте ініціатором з`єднання з мережею Internet виступає користувач мобільного терміналу. Internet-трафік може використовуватись не тільки у випадках, які передбачають завантаження інформації за запитом користувача, а й окремі моделі мобільних терміналів дозволяють використовувати програмні додатки та автоматично або в ручному режимі здійснювати підключення до мережі Internet і самостійно генерувати Internet-трафік. Про це абоненти ПрАТ "ВФ Україна" повідомлені оператором шляхом розміщення на офіційному веб-сайті позивача Пам`ятки як користуватись мобільним Інтернетом без переплат у роумінгу. Відтак, [PERSON] мала можливість перед користуванням вхідними та вихідними дзвінками та текстовими повідомленнями до інших країн за допомогою міжнародного роумінгу, при належній завбачливості ознайомитись з цією Пам`яткою та уникнути зайвих витрат при користуванні послугами мобільного зв`язку у роумінгу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 5.2 договору про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку від 15.05.2013 року №6252341/1.12241720 встановлено обов`язок абонента своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "ВФ Україна" заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 25643,81 грн. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1921 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 21 травня 2020 року. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 546, 610, 611, 625, 901-903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 63 Закону України "Про телекомунації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295,

Outcome: approved