Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач Державна екологічна інспекція у Луганській області звернулась в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] суму збитків завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства у розмірі 47341,30 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Підставою звернення до суду з позовом стало те, що на підставі матеріалів Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області внесеного до ЄРДР № 12016130530000055 від 25.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України, постанови про закриття кримінального провадження від 18.04.2016 року встановлено факт самовільної порубки дерев при відсутності дозвільних документів (лісорубного квитка) в полезахисній лісосмузі, яка знаходиться на відстані 2 км від вул.Нахімова м.Попасна Луганської області, на території Березівської сільської ради Попаснянського району Луганської області. В поданому позові позивач зазначає, що своїми діями, внаслідок незаконної порубки дерев відповідач заподіяв державі збитків, на підставі "Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу", затверджених Постановою КМУ від 23.07.2008 № 665, на суму 47341, 30 грн. За викладених обставин, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь держави 47 341 грн. 30 коп. та судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у сумі 1378-00грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з'явивлись, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову за недоведеністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Предметом даного позову є вирішення питання щодо сягнення збитків з особи, внаслідок порушення особою законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про рослинний світ», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» та пізаконними Актами на виконання зазначних вимог законодавства.. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» - порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Згідно ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно із ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» вказані дії (самовільне знесення зелених насаджень) - це спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Відповідно до п. 4.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 року за №105 на обєктах благоустрою зеленого господарства забороняється самовільно влаштовувати городи, пошкоджувати дерева, кущі, квітники, газони. Також, суд враховує, що : У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 цієї Статті, перелік яких є необмежений. Нормами ст. 12, 81 ЦПК України закріплено такий принцип цивільного судочинства, як змагальність сторін, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи визначені правові положення, судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. На підставі матеріалів Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області внесеного до ЄРДР № 12016130530000055 від 25.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 246 КК України, постанови про закриття кримінального провадження від 18.04.2016 року встановлено факт самовільної порубки дерев при відсутності дозвільних документів (лісорубного квитка) в полезахисній лісосмузі, яка знаходиться на відстані 2 км від вул.Нахімова м.Попасна Луганської області, на території Березівської сільської ради Попаснянського району Луганської області. Постановою від 18.04.2016 року вищезазначене кримінальне провадження закрито, в зв"язку з відсутністю в діяннях [PERSON] складу кримінального правопорушення. (а.с.8-9.) , в якій зазначено, що підставою для закриття кримінального проваджєення стало відсутність істотної шкоди. Після чого, державною екологічною інспекцією у Луганській області було складено протокол про адміністративне правопорушення №000087 від 29.04.2016 року відносно [PERSON] за самовільно здійснену порубку дерев в лісосмузі по вул.нахімова м.Попасна Луганської області. ( а.с.11). Згідно постанови №000087 від 29.04.2016 року про накладення адміністративного стягнення, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ст. 65-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 грн. (а.с.10). Штраф сплачено добровільно (а.с.12). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не заперечуються. Також, позивач, в якості доказу до позову надав: - розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок порубки сироростучих дерев до ступеню припинення та неприпинення росту в лісосмузі розташованої на відстані 2 км від вул Нахімова м.Попасна Луганської обл. за межами населеного пункту, яки виконано на підставі листа Попаснянського ВП ГУНП в Луганської області (дата не зазначена) та відповідно до Постанови КМ України від 23.07.2008 року № 665 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів" на суму 47341грн.30коп. - претензію № 27/04.22-16 щодо добровільної сплати суми збитків в сумі 47 341,30 грн.(а.с.5) Суд зазначає, що вищезазначений розрахунок не був доказом при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 65-1 КУпАП відносно [PERSON] ( про що зазначене вище) При цьому, суд враховує, що диспозиція Статті 65-1. КУпАП - "Знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень" - передбачає настання відповідальності за знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об'єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень і відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тобто, в розумінні ст. 280 КУпАП з'ясування шкоди є обовязком органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Натомість, як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.04.2016 №000087 відносно [PERSON], при розгляді справи про адміністративне правопорушення шкода (збитки) не встановлена. Також: В протоколі, який складений державною екологічною інспекцією у Луганській області було складено протокол про адміністративне правопорушення №000087 від 29.04.2016 року відносно [PERSON] за самовільно здійснену порубку дерев в лісосмузі по вул.Нахімова м.Попасна Луганської області - також відсутня інформація про спричинену шкоду (тільки зазначно, що така шкода розрахована, без зазначення суми та відомостей щодо наслідків дій відповідача - [PERSON]В.) і при цьому, з боку позивача не надано доказів, що такий розрахунок був предметом дослідження при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], немає доказів, що копія відповідних документів заздалегідь вручалася [PERSON] або що він був з ними ознайомлений. До цього, із заначеного протоколу вбачається, що додатком до протоколу є тільки постанова про закриття кримінального провадження від 13.04.2016р. і при складанні даного протоколу нічого не вилучалось. З приводу зазначеного у суда викликає сумнівів проведений розрахунок, а саме: на підставі чого (з яких даних ) такий розрахунок здійснений. Від підпису [PERSON] не відмовлявся, даний протокол був підписаний та отриманий у копії відповідачем. Щодо вищезазначеної претензії від 31.05.2016 року, яка була направлена на на адресу відповідача [PERSON] - суд зазначає що позивач не надав доказів щодо отримання [PERSON] цієї претензії. А так, суд, відповідно до положень ст.78, 98 ЦПК України , не бере до уваги надані позивачем вищезазначені розрахунок та претензію, вважаючи їх недопустимим доказом та відхиляє їх як доказ, за умови вищевикладеного. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до ст. ст. 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому їх досліджені приходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем на підтвердження сої позовних вимог не представлено суду достовірних, належних та допустимих доказів, які б могли бути взяті судом до уваги та свідчили про спричинення відповідачем шкоди (збитків) завданих внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу в задоволенні позову відмовлено то судовий збір слід залишити без відшкодування. На підставі ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» ст.1166 ЦК України,

Outcome: dismissed