Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

27.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства "Чернігівський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про стягнення заборгованості по заробітній платі 22497 грн 38 коп, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні 332, 04 грн та компенсації втрати частини заробітної плати 847,29 грн, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона працювала на підприємстві відповідача та була звільнена з роботи за ч. 3 ст.. 38 КЗпП України, однак остаточного розрахунку при звільненні з нею не провели, у зв'язку із чим вона була змушена звернутись до суду. Позивач через канцелярію суду подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути заборгованість по заробітній платі 22497 грн 38 коп, середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні 3099,04 грн та компенсації втрати частини заробітної плати 1078,19 грн. В судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. За письмовою згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач працювала на підприємстві відповідача на посаді бухгалтера з 12.10.2006 року. 19.11.2014 року вона припинила трудові відносини з відповідачем, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, на підставі поданої заяви. При звільненні з позивачем розрахунку не було проведено. Відповідно до довідки № 485 від 19.11.2014 року, заборгованість по заробітній платі позивача становить 22497,38 грн. (а. с. 13). Згідно із довідкою № 484 від 19.11.2014 року, її середньоденна заробітна плата становить 100,68 грн. (а. с. 14) Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ "Про оплату праці", заробітна плата працівнику виплачується регулярно. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх належних йому сум проводяться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У зв'язку із тим, що відповідач прострочив виплату позивачеві належної їй заробітної плати, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з 21.11.2014 року по 28.01.2015 року у сумі 3099,04 грн за 28 робочих днів. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.. 117 КЗпП України, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Згідно з п. 7 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати. Відповідно до п. 4 Зазначеного Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Отже, розмір компенсації станом на 14.01.2015 року складає 1078 грн 19 коп (а.с. 23), сума компенсації розрахована, відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 та підлягає стягненню з відповідача. З відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved