Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачем [PERSON] подано до суду позов до Седнівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення сесії органу місцевого самоврядування. Вимоги мотивуються тим, що члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] настоює на позовних вимогах про визнання протиправним та скасування рішення сесії органу місцевого самоврядування, так як члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. В судовому засіданні представник відповідача Седнівської сільської ради [PERSON] позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення сесії органу місцевого самоврядування не визнає, так як не небрання потрібної кількості голосів депутатів при прийнятті рішення сесії сільської ради не можна вважати порушенням прав позивача [PERSON] Земельні питання віднесені до виключної компетенції сільської ради, так як ніхто, крім сесії сільської ради не може вирішити земельні питання. Заслухавши сторони, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Рішенням тридцять шостої сесії шостого скликання Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №395 від 15 травня 2015 року, [PERSON] надано земельну ділянку, площею 30.00 га, кадастровий номер: 3525887800:02:000:9054, в оренду строком на сім років, на території Седнівської сільської ради, для ведення фермерського господарства за рахунок земель комунальної власності сільської ради, зі сплатою орендної плати орендарем у грошовій формі та розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі. За договором оренди землі від 16 травня 2015 року Седнівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області (орендодавець) передано [PERSON] (орендар), відповідно до п.п. 1-9 цього договору, в строкове, платне користування земельну ділянку, площею 30.00 га, кадастровий номер: 3525887800:02:000:9054, на території Седнівської сільської ради, для ведення фермерського господарства на сім років зі сплатою орендної плати орендарем у грошовій формі та розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі. 19 травня 2015 року договір оренди землі набрав чинності після його державної реєстрації реєстраційною службою Устинівського районного управілння юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речого права. Частиною 1 ст.3, ст.31 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються\~Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Абзацом 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" встановлено, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 5 червня 2003 р.) "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай); вирішує відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України від 19 червня 2003 р.) "Про фермерське господарство" питання про надання земельної ділянки у власність або оренду для створення фермерського господарства, якщо відповідна районна (міська) державна адміністрація чи орган місцевого самоврядування безпідставно відмовили в цьому або, незважаючи на рішення суду, що зобов'язує їх розглянути заяву з цього приводу, не розглядають її за наявності необхідних документів). Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У рішенні десятої сесії сьомого скликання Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №181 від 24 березня 2017 року, зазначено, що в звязку з тим, що за результатами голосування рішення про надання дозволу [PERSON] дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо розпаювання земельної ділянки, площею 30.00 га, наданої для ведення фермерського на умовах оренди не набрало потрібної кількості голосів ні «за», ні «проти» вважати рішення по даній заяві не прийнятим. Заява громадянина, як члена фермерського господарства, про право на одержання безоплатно у власність із земель комунальної власності земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) повинна містити відомості про обставинивідповідно до положень ч.4 ст.1, ч.ч.1,2,3 ст.13 Закону України "Про фермерське господарство". У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган місцевого самоврядування повинен дати оцінку обставинам і відомостям зазначеним у цій заяві, перевірити доводи та обгрунтування заявника та прийнти рішення відповідно до чинного законодавства в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішенням десятої сесії сьомого скликання Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за №182 від 24 березня 2017 року, [PERSON] надано земельну ділянку, площею 30.00 га, кадастровий номер: 3525887800:02:000:9054, на території Седнівської сільської ради, для ведення фермерського господарства за рахунок земель комунальної власності сільської ради без права розпаювання. Частиною 4 ст.1, ч.ч.1,2,3 ст.13 Закону України "Про фермерське господарство" встановлено, що члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю). Дія частин першої та другої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай). Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] до Седнівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення сесії органу місцевого самоврядування підлягають задоволенню частково, як обґрунтовані. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі підлягають відшкодуванню [PERSON]

Outcome: partial