Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 13415,8 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 13.01.2010 року, що складається з анкети-заяви та Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 1000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитні кошти [PERSON] отримав, а свої зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконує, а тому станом на 25.04.2016 року утворилась заборгованість у сумі 13415,8 грн., з яких: 158,87 грн. - заборгованість за кредитом; 8761,89 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3380,0 грн. - заборгованість по пені та комісії; 500,0 грн. - фіксована частина штрафу; 615,04 грн. - процентна складова штрафу. Оскільки позичальник добровільно не повертає отримані кошти, тому ПАТ КБ "ПриватБанк" змушений був подати позовну заяву до суду про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] у примусовому порядку. У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. не з`явився направивши до суду заяву, в якій ствердив свої позовні вимоги, просив суд повністю їх задовольнити та розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву представника позивача розглядає справу за відсутності сторін, по матеріалах справи - заочно. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з анкети-заяви позичальника від 13.01.2010 року та на підставі Умов та правил надання банківських послуг [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] заборгованість відповідача по кредиту станом на 25.04.2016 року становить 13415,8 грн., з яких: 158,87 грн. - заборгованість за кредитом; 8761,89 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3380,0 грн. - заборгованість по пені та комісії; 500,0 грн. - фіксована частина штрафу; 615,04 грн. - процентна складова штрафу. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору, чим істотно порушує умови договору, тому у суду є всі підстави для стягнення суми заборгованості за кредитом у примусовому порядку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, що стверджуються платіжним дорученням № ВОК33В0SUF від 13.05.2016 року. На підставі зазначеного та

Outcome: approved