Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 554/5236LCL1A, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 22400,00 гривень, з кінцевим строком погашення не пізніше 02 липня 2015 року під 20,0% річних. Позичальник взяті на себе зобовязання виконав повністю, при цьому, відповідач [PERSON] не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, у звязку з чим станом на 22 грудня 2017 року заборгованість за кредитом становить 30255,10 гривень. В подальшому між ПАТ «Платинум банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 20140428-Г. Згідно даного договору відступлення, позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Платинум банк», включаючи відповідача. Зазначає, що про зміну кредитора відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги. Враховуючи наведене, просить позов задоволити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також понесені позивачем судові витрати при зверненні до суду. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю його реєстрації, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що у відповідності дост.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" підлягає до задоволення з наступних підстав. Ухвалою суду від 29.01.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов, сторони в судове засідання не викликались. Ухвалою суду від 05 березня 2018 року призначено розгляд справи в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.8-9), 19 червня 2013 року між ПАТ «Платинум банкк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 554/5236LCL1A, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 22400,00 гривень, з кінцевою датою повернення до 02 липня 2015 року під 20,0 % річних. Судом встановлено, що 28.04.2014 року між ПАТ «Платинум банк» та позивачем було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, право вимоги по кредитному договору № 554/5236LCL1A від 19.06.2013 року було відступлено на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»», у звязку із чим останній набув прав кредитора (а.с.16-24). Як вбачається із матеріалів справи позивач набув права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 30255,10 гривень за зобовязаннями останнього по кредитному договору № 554/5236LCL1A від 19.06.2013 року відповідно до договору факторингу від 28.04.2014 року. Враховуючи положення ст.ст.1077, 1078 ЦК України ТзОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобовязаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 554/5236LCL1A від 19 червня 2013 року. Ст.1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобовязання, згідно зі ст.ст.610-612 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Відповідач [PERSON], скориставшись кредитними коштами, свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, а тому станом на 22 грудня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 30255,10 гривень, з яких: 21632,33 гривень заборгованість по тілу кредиту; 2724,54 гривень заборгованість за відсотками; 4357,23 гривень- заборгованість по штрафних санкціях (пені); 1541,00 гривень - заборгованість по комісії. Судом встановлено, що 20.12.2017 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості (а.с.11-12). Із змісту позову вбачається, що така вимога залишена без задоволення. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача, сплачений останнім, судовий збір у розмірі 1600 грн. (а.с.4). Таким чином, враховуючи вищенаведене, те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому позов слід задоволити повністю.

Outcome: approved