Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа без самостійних вимог: комісія з питань захисту прав дітей Косівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. 16.10.2010р. шлюб між сторонами розірвано та неповнолітню дитину залишено на проживання із позивачкою. Відповідач не виконує свого обов»язку по участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться нею, не спілкується з дитиною та не надає жодної допомоги на її утримання. А тому, вважає, що оскільки відповідач повністю усунувся від виконання покладених на нього законом обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, то його слід позбавити батьківських прав. Крім цього, просить вирішити питання про стягнення із нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. Просить позов задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник органу опіки і піклування Косівської РДА [PERSON] вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітьої дитини [PERSON], [INFO]., оскільки батько дитини від її народження жодної участі у вихованні не приймає, нею не цікавиться та не утримує. Суд, вислухавши позивачку, представника органу опіки і піклування Косівської РДА тавивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно ст. 150 СК України "батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини". Частиною 2 ст. 155 СК України зазначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні батьком [PERSON], [INFO]. являється [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 29.08.2012р. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як вбачається із матеріалів справи рішенням Косівського районного суду від 16.10.2013р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та дитину залишено на проживання біля матері. Відповідно до довідки виданої виконкомом Старокутської сільської ради від 25.01.2017р. №260 стверджується, що [PERSON] проживає в будинку, що розташований в [ADDRESS] із дочкою [PERSON], [INFO] та матір»ю [PERSON] Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 25.01.2017р. №40 вбачається, що відповідач [PERSON] участі у вихованні дочки не приймає, [PERSON] одна виховує дочку [PERSON], [INFO] Як вбачається з висновку комісії з питань захисту прав дітей Косівської РДА від 28.10.2016р. останні вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON] У даному висновку комісія з питань захисту прав дітей зазначає, що [PERSON] від народження дитини [PERSON], [INFO] не брав участі у її вихованні і до цього часу не цікавиться і не утримує дитину. Долучена до матеріалів справи характеристика видана виконкомом Старокутської сільської ради від 25.01.2017р. №17 свідчить про те, що [PERSON] за час проживання на території села Старі Кути, Косівського району зарекомендувала себе з позитивної сторони, скарг на неї до виконкому сільської ради не поступало. Крім цього, суд бере до уваги й той факт, що відповідач в судові засідання неодноразово не з»являється, жодних заяв не подає та в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, враховуючи наведені обставини, та беручи до уваги те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України, викладених № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. А згідно зі ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON], [INFO]. не надає, дитина повністю знаходиться на утриманні матері. Таким чином, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.191 СК Уураїни аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти слід присудити з 30.01.2017р., тобто з дня пред»явлення [PERSON] позову. Крім цього, враховуючи норми ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного, ст. ст. 141, 180-185, 191, 164-166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved