Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Згідно рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 позов задоволено повністю . В порядку розподілу спільної сумісної власності подружжя визнано за [PERSON] право приватної власності на 1/2 (одну / другу) частину житлового будинку за № 30-а по вулиці Леніна в смт.Добровеличківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області з господарсько-побутовими будівлями у спільній частковій власності сторін . Стягнено з [PERSON], на користь [PERSON], понесені нею судові витрати в сумі 640 гривень ( шістсот сорок гривень 00 копійок). [PERSON], 29.05.2017 року, звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 387/167/17-ц, згідно якої просить стягнути з [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу адвоката в сумі 2500 гривень. Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена вчасно, належним чином, надала суду клопотання про розгляд заяви за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно, належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутносі. Також у заяві зазначив, що вимоги про стягнення додаткових витрат на правову допомогу не визнає у зв'язку із відсутністю фінансової спроможності сплачувати вказану суму. Представник третьої особи на стороні відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату судового розгляду повідомлений вчасно, належним чином. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що по справі необхідно винести додаткове рішення стосовно стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. За змістом ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно роз'яснень пунктів 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року №3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи від 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Судом з'ясовано, що між ПП «Агенство нерухомості "Ріелті» та позивачкою [PERSON] 14 лютого 2017 року укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є надання правової допомоги останній. Згідно акту здачі-прийняття наданих послуг за вказаним договором від 28 лютого 2017 року зазначена вартість послуг з надання правової допомоги у розмірі 1800 гривень та калькуляція складу і вартості юридичних послуг, а саме: - усна юридична консультація у розмірі 100 грн; - правова експертиза ситуації щодо можливості вирішення спору про визначення часток у спільній сумісній власності у розмірі 300 грн; - аналіз бази даних судових рішень із подібних спорів у розмірі 600 грн; - складення позовної заяви та інших процесуальних документів у розмірі 1500 грн. Загальна сума становить 2500 гривень. Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №7 від 14 лютого 2017 року позивачка сплатила на рахунок ПП «Агенство нерухомості "Ріелті» 2500 грн. (а.с.41). Водночас суд зазначає, що в договорі про надання правової допомоги, а також в акті про прийняття наданих послуг не відображено конкретної справи по якій надавалась правова допомога, а також обґрунтування розміру компенсації витрат на правову допомогу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що йому не надані належні та допустимі докази обґрунтовано понесених [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. по конкретній цивільній справі.

Outcome: dismissed