Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця" про відшкодування моральної шкоди, в котрому зазначено, що 29 грудня 2015 року о 16 год. 10 хв. електропотяг Київ-Яготин № 6819, рухаючись по залізничній колії через залізничний вокзал Березань в напрямку м. Київ, здійснив наїзд на чоловіка та батька позивачів - [PERSON], [INFO], жителя м. Яготин Київської області, в результаті чого останній помер. 29 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 276 КК України, за фактом порушення правил безпеки руху або експлуатації залізничного транспорту, що спричинило загибель [PERSON] Особа, яка керувала електропотягом, перебувала з відповідачем у трудових відносинах. Внаслідок загибелі чоловіка та батька їм завдана моральна шкода. Вони та їх померлий чоловік та батько були дружньою родиною, мали теплі, тісні стосунки. Сімейні відносини ґрунтувались на взаєморозумінні, гармонії та злагоді, усі члени родини підтримували хорошу моральну атмосферу - в сім'ї, піклувалися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Загиблий чоловік та батько був дуже привітною, вихованою людиною, не мав поганих звичок, вів активний спосіб життя. Він сумлінно виконував свої батьківські обов'язки по утриманню та вихованню дитини, піклувався про сім'ю, дбав про її матеріальне забезпечення. [PERSON] все життя присвятив своїй родині. Вони лишились без люблячого чоловіка та батька, втрату чоловіка та батька не відновити. Трагічний день 29 грудня 2015 року безповоротно змінив життя позивачів, скалічив їх долю, після загибелі чоловіка та батька вони перенесли психоемоційний стрес. Більш того, їм постійно доводиться відновлювати та піклуватися про своє психологічне здоров'я. Наслідки смерті чоловіка та батька призвели до нових факторів, які стали джерелом негативних емоцій і переживань, вплинули на реалізацію життєвих їх намірів. Вони втратили спокій та сон, порушились їх нормальні життєві зв'язки, відновлення яких потребує значного часу й зусиль. Наведені обставини вкрай негативно впливають на позивачів, адже постійно нагадують про події дня, коли загинув чоловік та батько. Відповідач демонструє байдужість до того, що сталося, не запропонував свою допомогу, уникав зустрічей та розмов з приводу відшкодування завданої шкоди. Обурливим є те, що ніхто навіть не намагався попросити вибачення за «зламану» їм долю і вимушеність пристосовуватись до неповноцінного життя. Обов'язок не завдавати шкоди поширюється на кожного. Просили стягнути з відповідача на користь кожного з них по 1000000 гривень. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, надав відзив на позовну заяву, котрий обгрунтував наступним. Підставою для пред'явлення цивільних позовів є випадок, що стався 29.12.2015р. о 16.10 год. на станції Березань, а саме, в позовній заяві вказано, що родича позивачів - [PERSON] смертельно травмовано електропотягом, який рухався потягом № 6819 сполученням Яготин-Київ. В позовній заяві та в доданих до неї документах відсутня інформація про те, яким саме електропоїздом (серія та номер) було смертельно травмовано родича позивачів [PERSON] Позивачі посилаються на номер потягу № 6819, який свідчить лише про маршрут прямування електропоїзду та час його проходження між початковим та кінцевим пунктами з визначеними місцями зупинок для посадки пасажирів на проміжних станціях (електропоїзд 6819 рухається щоденно сполученням Яготин - Київ, час відправлення зі станції Яготин 17.35 год. та прибуття на кінцеву станцію 19.46 год.). В позовних заявах зазначено, що оскільки особа, яка керувала електропотягом, яким було смертельно травмовано родича позивачів - [PERSON] перебувала з відповідачем у трудових відносинах та з урахуванням того, що відповідач є володільцем вказаного електропотягу, тому позовна заява пред'явлена до ДТГО «Південно-Західна залізниця». Але ні в позовних заявах, ні в доданих до неї документах не міститься даних, яким саме електропоїздом було смертельно травмовано [PERSON] та хто є володільцем даного електропоїзду. Крім того, в матеріалах справи також відсутні докази, що особа, яка керувала електропотягом, перебувала з відповідачем у трудових відносинах. На виконання виконання судового запиту до Яготинського районного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження № 12015110070000947. В протоколі огляду місця події від 29.12.2015 р. , який є в матеріалах кримінального даного провадження (арк. справи 4-5 кримінального провадження № 12015110070000947), вказано, що «на території залізничного вокзалу станції Березань навпроти електроопори № 22 на залізничній колії виявлено труп [PERSON] [INFO] р. н., жителя м. Яготин Київської області...... Як видно на фототаблицях до протоколу огляду місця події та зафіксовано в протоколі огляду місця події від 29.12.2015, труп [PERSON] виявлено на залізничній колії на проти електроопори №22, де відсутні пішохідний перехід, переїзд чи спеціальні настили, біля яких встановлені покажчики "Перехід через колії". Враховуючи викладене, [PERSON] в порушення п. п. 2.1, 2.2, 2.3, 2.5, 2.6 Правил переходив залізничні колії не встановленому місці перед поїздом. Крім того, у висновку експерта № 292, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, вказано, що при судово-токсикологічному дослідженні крові виявлено етиловий спирт, що свідчить про вживання алкоголю перед смертю. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз"яснено, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. Також позивачами не надано доказів, що підтверджують факт завдання моральної шкоди. Крім цього, останні повинні довести її розмір. Просив у задоволенні позову відмовити. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. З показів свідка [PERSON], даних в судовому засіданні вбачається, що 29 грудня 2015 року він чергував на станції Березань Київської області. Під час чергування по станції машиніст електропотягу 6819 Яготин-Київ, що рухався зі сторони м. Гребінки скоїв наїзд на пішохода. В силу ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. В силу ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 16 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» № 2245 від 18.01.2001 року зазначено, що шкода (в тому числі моральна), заподіяна фізичним чи юридичним особам внаслідок аварії, що сталася на об'єкті підвищеної небезпеки, незалежно від вини суб'єкта господарської діяльності, у власності або у користуванні якого перебуває об'єкт підвищеної небезпеки, відшкодовується суб'єктом господарської діяльності цим особам у повному обсязі, крім випадків, коли аварія виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого. В силу ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережнсть потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого ( а в разі вини особи, яка завдала шкоди,- також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2015 року о 16 годині 10 хвилин електропотяг Київ-Яготин № 6819, власником котрого є ДТГО "Південно-західна залізниця", рухаючись по залізничній колії через залізничний вокзал станції Березань в напрямку м. Києва, здійснив наїзд на чоловіка та батька позивачів- [PERSON], [INFO], мешканця м. Яготина, в результаті чого останній загинув. Дана обставина підтверджена свідоцтвом про смерть [PERSON], (а.с.13) та матеріалами кримінального провадження № 1201510070000947, порушеного по факту того, що 29.12.2015 р. о 18 год. 10 хв. електропотяг Київ-Яготин № 6819, рухаючись по залізничній колії через залізничний вокзал Березань в напрямку м. Київ, здійснив наїзд на [PERSON], [INFO], жителя м. Яготина Київської області, в результаті чого останній помер. Згідно з висновком судово-медичного експерта № 292 року смерть [PERSON] наступила від грубого порушення анатомічної цілісності голови, тулуба та кінцівок. Виявлені ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету (ів), який володів високою кінетичною енергією. Виявлені ушкодження відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя, які в даному випадку призвели до настання смерті. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися при зіткненні пішохода з потягом. При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлено етиловий спирт в концентрації- 0,72 %, що стосовно до живих осіб може відповідати легкому ступеню алкогольного сп"яніння. Постановою слідчого СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в К;иївській області від 28 серпня 2016 року (а.с. 56-57) кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12015110070000947 від 30 грудня 2015 року закрито, в зв"язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Смерть [PERSON] сталася внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в зв"язку з чим шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача. Разом з тим, [PERSON] під час ДТП знаходився у стані алкогольного сп"яніння та перетинав залізничну колію у невстановленому місці, що свідчить про грубу необережність з його боку. Внаслідок смерті близької позивачам людини, останнім спричинена моральна шкода. Так, позивачі втратили близьку їм людину, що безповоротно змінило їх життя, останні зазнали глибокі моральні страждання, викликані втратою рідною їм людини, неможливістю майбутнього, поєднаного з життям батька для його доньки та чоловіка для його дружини. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує глибину та тривалість душевних страждань позивачів, безповоротність негативних змін, що сталися в їх житті, на відновлення яких необхідний значний час, те, що шкода завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а також те, що виникненню шкоди сприяла груба необережність потерпілого, та вважає, що на користь позивачів з відповідача необхідно стягнути по 10 000 грн. моральної шкоди, а решту позовних вимог в цій частині знаходить безпідставною. Дійшовши такого висновку, суд приймає до уваги наступне. Так, відповідач заперечує проти задоволення позову з тих підстав, що під час судового розгляду не встановлено тих обставин, що власником джерела підвищеної небезпеки є Державне територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця", а слідством не встановлено номер потягу, за участю котрого сталася дорожньо-транспортна пригода. З відповіді Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця" від 14.07.2017 року (а.с.147) вбачається, що відповідно до переліку документів, що утворюються у виробничій та науково-технічній діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України та підпорядкованих їй підприємств, установ і органзацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Укрзалізниці від 09.06.2009 року № 337-Ц, журнали руху поїздів і локомотивів на станції та графіки виконаного руху поїздів і маневрової роботи збарігаються протягом 1 року. Таким чином, інформація про запис із журналу руху поїздів і локомотивів на станції Березань стосовно потягу № 6819 та графік виконаного руху потягів приміського сполучення і маневрової роботи ДТГО "Південно-Західна залізниця" станом на 29.12.2015 р. відсутня у зв"язку із закінченням терміну зберігання даних документів. Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження, з розкладу руху та схеми руху приміських потягів (а.с. 80-81, 123-124), з показів свідка [PERSON] вбачається, що ДТП сталася за участю електропотягу приміського значення № 6819 Київ-Яготин, що на думку суду достовірно підтверджує ті обставини, що належним відповідачем по справі є ДТГО "Південно-Західна залізниця", як власник джерела підвищеної небезпеки. Проте, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що [PERSON] перетинав залізничну колію у невстановленому місці та у стані алкогольного сп"яніння, що спростовує заперечення представника позивачів в тій частині, що останній перебував на пішохідному переході. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial