Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «[PERSON] банк [PERSON]», відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області, ДП «СЕТАМ», ТОВ «Спец [PERSON]», третя особа: приватний нотаріус [PERSON], про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Просила визнати недійсними прилюдні торги з реалізації комплексу нежитлових будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Христинівка, вул. Кірова, 1, які відбулися 02.10.2017 р., та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 4006 від 28.10.2017 р., видане приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу [PERSON] \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову посилалась на те, що 09.10.2009 р. між ВАТ "[PERSON] [PERSON]" (Кредитор) та ТОВ "Агрокомплекс-Л" (Позичальник) була укладена Генеральна кредитна угода №010/05-02/025-09/г. Згідно з п. 1.1 цієї угоди кредитор зобов'язався надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у додаткових кредитних договорах, що укладатимуться в рамках даної угоди і які після їх підписання стають її невід'ємними частинами. На виконання цієї Генеральної кредитної угоди між кредитором та позичальником було укладено кредитний договір № 010/05-02/025-09, відповідно до умов якого кредитор надавав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язався повернути банку суму кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом та комісії. У забезпечення виконання зобовязань позичальника за генеральною кредитною угодою між кредитором та позивачем було укладено договір іпотеки № 010/05-02/025-09 від 09.10.2009 р., згідно з яким позивач передав ВАТ «[PERSON] [PERSON]» в іпотеку комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 8387,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Христинівка, вул. Кірова, 1. Рішенням Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. у справі № 2-135/12 за позовом ПАТ «[PERSON] [PERSON]» звернено стягнення на вказаний комплекс нежитлових будівель і споруд. 23.07.2012 р. на підставі цього рішення банком проведено аукціон та продано комплекс будівель. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2012 р. у справі № 2-2655/2012 вказаний аукціон було визнано недійсним. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.07.2013 р. у справі № 04/5026/906/2012 ТОВ «Агрокомплекс-Л» як юридичну особу ліквідовано у звязку з банкрутством. 18.07.2013 р. відповідний запис було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Рішенням Христинівського районного суду від 15.11.2013 р. іпотечний договір, на підставі якого було ухвалено рішення у цій справі, було визнано припиненим. 21.01.2014 р. рішення суду було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області. Ухвалою Христинівського районного суду від 04.02.2014 р. змінено спосіб виконання рішення суду та встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів. Постановою державного виконавця ВПВР Управління ДВС ТУ юстиції в Черкаській області від 25.08.2014 р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Христинівського районного суду від 16.06.2014 р. у справі № 2-135/12. 02.10.2017 р. в межах вказаного виконавчого провадження були проведені прилюдні торги, внаслідок яких вказане майно було продано ТОВ «Спец [PERSON]». Результати торгів посвідчені протоколом № 291706 від 18.10.2017 р., що складений відповідачем ДП «СЕТАМ». 25.10.2017 р. державним виконавцем було складено акт про реалізацію предмета іпотеки. 28.10.2017 р. приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального кругу [PERSON] було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 4006. На підставі цього свідоцтва в цей же день було зареєстровано право власності на вказане майно. Зазначені прилюдні торги не відповідають вимогам закону, у звязку з чим мають бути визнані недійсними з таких підстав. Перше. Спірні прилюдні торги не відповідають вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст.39 Закон України «Про іпотеку», оскільки на них було продано майно, на яке рішенням суду стягнення не зверталось. Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України. Згідно з п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначається опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя. Примусове виконання здійснювалось на підставі виконавчого листа Христинівського районного суду від 16.06.2014 р. у справі № 2-135/12, виданого на підставі рішення від 10.02.2012 р. та ухвали від 04.02.2014 р. у цій же справі. У самому виконавчому документі та судових рішеннях, на виконання яких він виданий, чітко визначено опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги банку, а саме: комплекс нежитлових будівель і споруд, що розташований за адресою: м. Христинівка, вул. Кірова, 1, загальною площею приміщень 8387,8 кв.м, які рахуються за нею на підставі свідоцтва про право власності серії САВ 254968, виданого виконкомом Христинівської міської ради 13.10.2008 р., зареєстрованого в Христинівському виробничому відділку КП «Черкаське ООБТІ» під № 70 в книзі 2. На підставі вказаного свідоцтва за нею рахувався комплекс будівель та споруд, до складу якого входили: адміністративний будинок площею 1018,6 кв.м (літера А), котельня площею 15,9 кв.м (літера Б), водонапірна башня площею 3,7 кв.м (літера В), столярний цех площею 218,3 кв.м (літера Г), станція перекачування площею 18,5 кв.м (літера Д), склад готових столярних виробів площею 215,6 кв.м (літера Е), компресорна площею 14,4 кв.м (літера Є), бензозаправка площею 17,9 кв.м (літера Ж), гараж на 7 автомобілів площею 935,4 кв.м (літера 3), підстанція площею 18,6 кв.м (літера И), котельня площею 249,9 кв.м (літера І), стара механічна майстерня площею 291,8 кв.м (літера ї), вагова площею 114,1 кв.м (літера Й), механічна майстерня площею 1390,8 кв.м (літера К), арматурний цех площею 271,7 кв.м (літера Л), цех по виготовленню залізобетонних виробів площею 1791,6 кв.м (літера М), пилорама площею 437,7 кв.м (літера Н), склад площею 287,2 кв.м (літера П), цех по виробництву плитки, новий столярний цех площею 650,9 кв.м (літера Р), старий адміністративний будинок площею 230,7 кв.м (літера С), прирельсовий склад площею 194,5 кв.м (літера Т), залізнична колія (літера І). Тобто, як судовими рішеннями так і виданим на їх підставі виконавчим документом було чітко визначено перелік нерухомого майна, на яке державний виконавець мав звернути стягнення. Згідно з інформацією, яка міститься на сайті ДП «СЕТАМ» в розділі характеристика лоту та в акті державного виконавця від 25.10.2017 р., на спірних прилюдних торгах було відчужено комплекс нежитлових будівель і споруд, що розташований за адресою: м. Христинівка, вул. Кірова, 1, до складу якого ввійшли такі будівлі та споруди: адміністративний будинок (літ. А) площею 1032,3 кв.м, ганок, ганок, котельня (літ. Б) площею 15,9 кв.м, водонапірна башня (літ. В) площею 3,7 кв.м, столярний цех (літ. Е) площею 218,3 кв.м, станція перекачування (літ. Д) площею 18,5 кв.м, склад готових столярних виробів (літ. Е) площею 215,6 кв.м, компресорна (літ. Є) площею 13,1 кв.м, ганок (літ. Є), ганок (літ, Є), бензозаправка (літ. Ж) площею 17,9 кв.м, гараж на 7 автомобілів (літ. 3) площею 935,4 кв.м, підстанція (літ. И) площею 18,6 кв.м, котельня (літ. І) площею 249,9 кв.м, стара механічна котельня (літ. ї) площею 291,8 кв.м, вагова (літ. Й-2) площею 114,1 кв.м, навіс з оглядовою ямою (літ.й1), навіс (літ. й2), ганок, механічна майстерня (літ. К-2) площею 1396,9 кв.м, арматурний цех (літ. Л) площею 273,6 кв.м, цех по виготовленню залізобетонних виробів (літ. М-2) площею 1787,0 кв.м, пилорама (літ. Н) площею 437,7 кв.м, склад (літ. П) площею 287,2 кв.м, цех по виробництву плитки, новий столярний цех ( літ. Р) площею 650,9 кв.м, навіс (літ. Р-2), старий адміністративний будинок (літ. С) площею 230,9 кв.м, прирельсовий склад (літ. Т) площею 194,5 кв.м, залізнична колія (знесена), прохідна (літ. У) площею 12,4 кв.м, (новобудова), ганок (новобудова), убиральня (літ. Ф) (новобудова), котельня (літ. X), (новобудова), навіс (літ.х), (новобудова), убиральня (літ. Ч), (новобудова), альтанка (літ. ІД), (новобудова), № 1 хвіртка, (новобудова), № 2 огорожа, (новобудова), № 3 ворота, (новобудова), № 4 огорожа, (новобудова), № 5 ворота, (новобудова), № 6 колодязь, (новобудова), вимощення (літ. II), (новобудова). Тобто, частина майна, яке є предметом продажу на спірних прилюдних торгах, не була визначена судом як майно, на яке звернено стягнення, а саме: 3 ганки, 2 ганки (літ. Є), навіс з оглядовою ямою (літ.й1), навіс (літ. й2), навіс (літ. Р-2), прохідна (літ. У) площею 12,4 кв.м (новобудова), ганок (новобудова), убиральня (літ. Ф) (новобудова), котельня (літ. X), (новобудова), навіс (літ.х), (новобудова), убиральня (літ. Ч), (новобудова), альтанка (літ. Щ), (новобудова), № 1 хвіртка, (новобудова), № 2 огорожа, (новобудова), № 3 ворота, (новобудова), № 4 огорожа, (новобудова), № 5 ворота, (новобудова), № 6 колодязь, (новобудова), вимощення (літ. II), (новобудова). Інша частина майна, хоча по своїй назві і відповідала тому, на яке звернено стягнення, але відрізнялась по своїй площі, а саме: адміністративний будинок (літ. А) площею 1032,3 кв.м замість 1018,6 кв.м. за рішенням суду (на 13,7 кв.м. менше), компресорна (літ. Є) площею 13,1 кв.м замість 14,4 кв.м за рішенням суду (на 1,3 кв.м. менше), механічна майстерня (літ. К-2) площею 1396,9 кв.м замість 1390,8 кв.м за рішенням суду (на 6,1 кв.м менше), арматурний цех (літ. Л) площею 273,6 кв.м замість 271,7 кв.м за рішенням суду (на 1,9 кв.м. менше), цех по виготовленню залізобетонних виробів (літ. М-2) площею 1787,0 кв.м замість 1791,6 кв.м за рішенням суду (на 4,6 кв.м більше). Тобто, обєкт, проданий на спірних прилюдних торгах, не відповідає обєкту, на який звернено стягнення за рішенням суду. Це було однією з підстав визнання недійсним аукціону, проведеного банком 23.07.2012 р. з продажу цього ж майна, на підставі цього самого рішення суду. Вказана обставина встановлена рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2012 р. і згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України не потребує повторного доказування. Друге. Спірні прилюдні торги не відповідають вимогам ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України, п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6, оскільки на них було продано майно, яке є самочинним будівництвом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)». Як вбачається із витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35193598 від 16.08.2012 р., частина обєктів вказаного вище комплексу будівель є самочинним будівництвом, а саме: самочинно збудовані котельня (літ. X), прохідна (літ. У), цех по виготовленню залізобетонних виробів (літ. М-2) самочинно переобладнано в цех по переробці і сушці деревини. Тобто, вказані обєкти не належали їй на праві власності і на них неможливо було звернути стягнення, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Це було однією з підстав визнання недійсним аукціону, проведеного банком 23.07.2012 р. з продажу цього ж майна, на підставі цього самого тішення суду. Вказана обставина встановлена рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2012 р. і згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України не потребує повторного доказування. Третє. Спірні прилюдні торги не відповідають вимогам ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», правовим позиціям Верховного Суду України, оскільки стартова ціна прилюдних торгів була визначена у спосіб, не передбачений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Виходячи зі змісту поняття «ціна» як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою ст. 38 цього Закону. Згідно цієї норми ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Така правова позиція викладена в постановах ВСУ від 27.05.2015 р. (реєстр. № 44749756), 21.10.2015 р. (реєстр. № 52934367), від 07.10.2015 р. (реєстр. № 52154072) та від 08.06.2016 року (реєстр. № 58275271). Тобто, законодавством України чітко визначено, що стартова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється в рішенні суду за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності. Встановлення стартової ціни у інший спосіб, зокрема на підставі оцінки, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності за постановою державного виконавця, законодавством не передбачено. У даному випадку стартова ціна була визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності ПП «Ажіо» за постановою державного виконавця, що підтверджується висновком про вартість обєкту нерухомості від 05.04.2017 р. та постановою державного виконавця при призначення експерта, субєкта оціночної діяльності від 02.12.2014 р. Четверте. Спірні прилюдні торги не відповідають вимогам ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», п. 2 ч. 5, ч. 9 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна, оскільки в інформаційному повідомленні про електронні торги була подана неповна та неправдива інформація щодо об єкта продажу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Відповідно до п. 2 ч. 5 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, інформаційне повідомлення про електронні торги повинно, зокрема, містити: інформацію про майно (лот), а саме: реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб. Інформація про лот № 211613, розміщена на сайті СЕТАМ, вказаним нормам не відповідала, а саме: 1) не в повній мірі зазначені відомості про майно, що виставлялося на електронні торги, його склад, характеристики, опис, наявність дефектів, не було зазначено характеристик та опису жодного із 44 обєктів, які входять до складу комплексу (матеріали, з яких побудовані обєкти, рік побудови, знос кожного об'єкта); містилася інформація про те, що в частині будівель демонтована частина конструктивних елементів (згідно з висновком експерта), однак в яких будівлях і які саме конструктивні елементи демонтовано інформації не було; 2) було відсутнє повне фотографічне зображення майна: на 44 обєкти, які входять до складу комплексу, було подано лише 13 фотографій; 3) неправдиво відображені відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб: на сайті містилася інформація про те, що майно є предметом іпотеки за договором іпотеки № 010/05-02/025-09з1 від 09.10.2009 р., реєс. № 4361, 09.10.2009 р. В той же час, як вказано вище, іпотека припинилася ще в 2013 р. Згідно з ч. 9 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір). В даному випадку на сайті ДП «СЕТАМ» площа земельної ділянки була вказана в розмірі 0,0000 га, будь-яких даних про правовий режим цієї земельної ділянки вказано не було. В той же час в акті державного виконавця від 25.10.2017 р. про реалізацію предмета іпотеки площа земельної ділянки вказана в розмірі 7,7 га, а правовий режим - строкове платне користування на підставі договору оренди земельної ділянки від 28.12.2008 р., укладеного між [PERSON] та Христинівською міською радою строком на 10 років. Тобто, відділом примусового виконання рішень та ДП «СЕТАМ» були неналежно виконані вимоги закону та надана неповна та неправдива інформація щодо обєкта продажу, що могло вплинути на результати торгів. Пяте. Спірні прилюдні торги не відповідають вимогам ст. 599 ЦК України, п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на час їх проведення зобовязання нею перед банком були повністю погашені, а виконавче провадження підлягало закінченню. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»). Зобовязання, на підставі якого ухвалено рішення суду, припиняється повним погашенням заборгованості за генеральною кредитною угодою № 010/05-02/025-09/г від 09.10.2009 р. Повне погашення заборгованості за вказаною генеральною кредитною угодою відбулося в 2012 році (після ухвалення рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки), що підтверджується листом АТ «[PERSON] [PERSON]» № 024.120.1/1 від 22.08.2012 р. Шосте. Спірні прилюдні торги не відповідають вимогам ч. 5 ст. 3, ч. 1 ст. 17 Закону України " Про іпотеку", оскільки на них в порядку продажу предмета іпотеки було продано майно, яке вже не перебувало іпотеці. Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Як вказано вище, рішенням Христинівського районного суду від. 10.02.2012 р. було звернено стягнення на предмет іпотеки - належне [PERSON] нерухоме майно. Те ж саме зазначено в ухвалі суду про зміну способу виконання рішення та у виконавчому листі. В оголошенні про продаж, яке містилось на сайті ДП «СЕТАМ», та в акті державного виконавця від 25.10.2017 р. також вказано про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, рішенням Христинівського районного суду від 15.11.2013 р. іпотечний договір, на підставі якого було ухвалено рішення у цій справі, було визнано припиненим. Рішення набрало законної сили 21.01.2014 р. Тобто на момент проведення прилюдних торгів майно [PERSON] вже не було предметом іпотеки і відповідно на нього не могло звертатись стягнення згідно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів. Крім того, враховуючи особливості, передбачені законодавством, складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже є правочином. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до договорів купівлі-продажу, такий договір може визнаватися недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 р., реєстр. № 27226081. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Як вказано вище, при підготовці та проведенні спірних прилюдних торгів не було додержано вимог законодавства. Отже, спірні прилюдні торги є недійсними на підставі ст. 215 ЦК України, оскільки не відповідають вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 2 ст. 18, п. 9 ч. 1 ст. 39, ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 5 ст. 3, ч. 1 ст. 17, ст.ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», ч.ч. 1, 2 ст. 376, ст. 599 ЦК України, п. 2 ч. 5, ч. 9 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України). Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). 28.10.2017 р. приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу [PERSON] відповідачеві ТОВ «Спец [PERSON]» було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 4006 та на підставі цього свідоцтва за ТОВ «Спец [PERSON]» було зареєстровано право власності на вказане майно. Тобто, підставою виникнення права власності ТОВ «Спец [PERSON]» є спірні прилюдні торги, які не відповідають вимогам закону та є недійсними. У звязку з цим, право власності ТОВ «Спец [PERSON]» на вказане майно є нікчемним. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відновлення становища, яке існувало до незаконного оформлення ТОВ «Спец [PERSON]» свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, має відбуватися шляхом усунення відповідних наслідків такого порушення, яким є видане нотаріусом свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Відновлення становища, яке існувало до видачі свідоцтва, можливе шляхом визнання його недійсним. Така правова позиція базується на практиці розгляду судами аналогічних спорів (постанова Вищого господарського суду України від 17.09.2009 р. (реєстр. № 4744111)). Отже, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. \~ \~ \~ \~Відповідачем відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області було надане до суду заперечення на позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позову повністю з таких підстав. На виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області знаходилося виконавче провадження № 44537025 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 135/12 від 16.06.2014 р., виданого Христинівським районним судом, про звернення стягнення на предмет іпотеки з [PERSON] на користь ЧОД АТ "[PERSON] [PERSON]" заборгованості за кредитним договором № 010/05- 02/025-09 від 09.10.2009 р., а саме: заборгованість по кредиту 2000000 грн., заборгованість по відсоткам 825353,39 грн., пеню по тілу кредиту та по простроченим відсоткам -520361,25 грн., а всього 3 345 714,64 грн., а також 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З метою погашення заборгованості було звернене стягнення на предмет іпотеки, а саме, комплекс нежитлових будівель і споруд, що розташований по вул. Кірова, 1 в м. Христинівці, визначений спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та початкову ціну визначено в розмірі 90 % від вартості предмета іпотеки, визначеної субєктом оціночної діяльності в процесі здійснення виконавчого провадження. 01.11.2014 р. державним виконавцем проведено опис та арешт вказаного нерухомого майна боржника. 10.04.2017 р. державним виконавцем на адресу ЧФ ДП «СЕТАМ» направлено заявку щодо реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. До складу комплексу будівель та споруд входять інвентарні обєкти відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.10.2009 р., який був використаний під час укладання договору іпотеки. Загальна площа приміщень по комплексу з реєстраційним номером 1624681 на\~08.10.2009\~р.\~складала 8387,8\~кв.м.Відповідно до\~витягу з\~реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно\~від 16.08.2012\~р.\~ стан\~і склад\~предмет іпотеки\~значно змінився.Загальна площа\~приміщень комплексу\~з реєстраційним\~номером 1624681\~на 16.08.2012\~р.\~складала 8467,6\~кв.м.Відповідно до\~ст.5\~Закону України\~«Про іпотеку»\~предметом іпотеки\~також може\~бути об'єкт\~незавершеного будівництва,\~майнові права\~на нього,\~інше нерухоме\~майно,\~яке стане\~власністю іпотекодавця\~після укладення\~іпотечного договору,\~за умови,\~що іпотекодавець\~може документально\~підтвердити право\~на набуте\~ним у\~власність відповідне\~нерухоме майно\~у майбутньому.У даному\~випадку предметом\~іпотеки є\~єдиний цілісний\~окремий обєкт\~нерухомості -\~комплекс нежитлових\~будівель та\~споруд,\~з реєстраційним\~номером 1624681.Частина об'єкта\~нерухомого майна\~може бути\~предметом іпотеки\~лише після\~її виділення\~в натурі\~і реєстрації\~права власності\~на неї\~як на\~окремий об'єкт\~нерухомості,\~якщо інше\~не встановлено\~цим Законом.\~Іпотека поширюється\~на частину\~об'єкта\~нерухомого майна,\~яка не\~може бути\~виділеною в\~натурі і\~була приєднана\~до предмета\~іпотеки після\~укладення іпотечного\~договору без\~реєстрації права\~власності на\~неї як\~на окремий\~об'єкт\~нерухомості.Нерухоме майно\~передається в\~іпотеку разом\~з усіма\~його приналежностями,\~якщо інше\~не встановлено\~іпотечним договором.В даному\~випадку окремі\~обєкти,\~що ввійшли\~до складу\~предмета іпотеки,\~були новозбудовані,\~змінені,\~поліпшені і\~мають прибудови\~у вигляді\~навісів та\~ганків.\~Новозбудовані обєкти\~виконують обслуговуючу\~комплекс функцію,\~але інвентаризовані\~в межах\~комплексу нерухомості\~з реєстраційним\~номером 1624681.Враховуючи\~викладене,\~іпотека поширюється\~на частину\~обєкта нерухомого\~майна,\~яке не\~може бути\~виділеною в\~натурі і\~було приєднане\~до предмета\~іпотеки після\~укладення іпотечного\~договору без\~реєстрації права\~власності на\~неї як\~на окремий\~обєкт нерухомості.\~Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.18\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» виконавець\~зобовязаний здійснити\~заходи примусового\~виконання рішень\~у спосіб\~та в\~порядку,\~які встановлені\~виконавчим документом\~і цим\~Законом.\~Виконавчим листом\~№2-135/12\~від 16.06.2014\~р.,\~що видав\~Христинівський районний\~суд,\~ визначено\~порядок і\~спосіб виконання\~рішення.\~Визначений спосіб\~реалізації предмета\~іпотеки шляхом\~проведення прилюдних\~торгів та\~початкову ціну\~визначено в\~розмірі 90%\~від вартості\~предмета іпотеки,\~визначеної субєктом\~оціночної діяльності\~в процесі\~здійснення виконавчого\~провадження.\~Відповідно до\~ст.\~20\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» державним\~виконавцем своєю\~постановою від\~02.12.2014\~р.\~призначено експерта\~для визначення\~вартості описаного\~та арештованого\~майна -\~ ПП\~«Ажіо».\~Згідно з\~висновком ПП\~«Ажіо» від\~05.04.2017\~р.\~загальна вартість\~об'єкта\~оцінки становить\~2020400\~грн.\~без урахування\~ПДВ.\~10.04.2017\~р.\~державним виконавцем\~на адресу\~ЧФ ДП\~«СЕТАМ» направлено\~заявку на\~реалізацію арештованого\~майна шляхом\~проведення електронних\~торгів за\~ціною 1818360\~грн.\~без врахування\~ПДВ,\~що становить\~90%\~від ціни,\~визначеної експертом.\~Розділом ІІІ\~Порядку реалізації\~арештованого майна,\~затвердженого наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~29.09.2016\~р.\~№ 2832/5,\~визначено,\~що інформаційне\~повідомлення про\~електронні (торги\~за фіксованою\~ціною)\~повинно містити:\~1).\~загальну інформацію\~про електронні\~торги (торги\~за фіксованою\~ціною):\~відомості про\~організатора (найменування,\~контактні телефони,\~електронна адреса);\~відомості про\~зберігача (найменування\~та місцезнаходження\~(для\~юридичних осіб),\~прізвище,\~імя,\~по батькові\~та місце\~проживання чи\~перебування (для\~фізичних осіб),\~контактний телефон,\~електронна адреса\~(за\~наявності),\~фактична адреса\~зберігання майна);\~порядок оформлення\~участі в\~електронних торгах\~(торгах\~за фіксованою\~ціною);\~дату внесення\~інформаційного повідомлення\~про електронні\~торги (\~торги за\~фіксованою ціною)\~у Систему;\~строк підготовки\~до проведення\~електронних торгів\~(торгів\~за фіксованою\~ціною);\~кінцевий термін\~прийому заявок,\~якщо проводяться\~електронні торги;\~дату і\~час початку електронних торгів (торгів за фіксованою ціною); дату і час закінчення торгів (завершення подання цінових пропозицій); строки сплати та розмір гарантійного внеску, реквізити рахунку, на який вноситься гарантійний внесок (найменування банку, МФО банку, номер рахунку, призначення платежу) (крім реалізації майна у випадках, передбачених розділом VI та пунктом 1\~розділу VII цього Порядку); порядок та умови отримання майна переможцем; найменування, контактні телефони, адресу офіційної електронної пошти та реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який у разі визначення переможця електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) необхідно перерахувати кошти за придбане майно, строки сплати таких коштів, номер виконавчого провадження згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень. Інформація, зазначена у цьому підпункті, автоматично формується Системою; 2) інформацію про майно (лот): реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб; розмір гарантійного внеску (розмір винагороди організатора - у разі реалізації майна відповідно до розділу VI та пункту 1 розділу VII цього Порядку); стартову ціну продажу; крок електронних торгів; порядок ознайомлення з майном (фактична адреса зберігача та адреса зберігання майна, час для ознайомлення, контактні телефони та електронна адреса (за наявності)). Інформаційне повідомлення по лоту № 211613 з реалізації комплексу нежитлових будівель і споруд, що розташований по вул. Кірова, 1 у м. Христинівці містить усі відомості, які передбачено Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5. Посилання боржника на лист АТ «[PERSON] банк [PERSON]» № 024.120.1/1 від 22.08.2012 р. не має свого підтвердження, адже борг по кредитній угоді № 010/05-02/025-09г від 09.10.2009 р. не погашено. Вказаний лист не підтверджує факт виконання рішення суду, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Виконавчим документом визначено порядок виконання рішення суду, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки. Державний виконавець не в праві змінювати порядок і спосіб виконання рішення суду. Так, рішенням Христинівського районного суду від 15.11.2013 р. іпотечний договір, на підставі якого було прийнято рішення суду у справі № 2-135/12, було визнано припиненим. Однак, ухвалою Христинівського районного суду від 04.02.2014 р. у справі № 2-135/12 змінені спосіб і порядок виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, 18.01.2017 р. державний виконавець звертався до Христинівського районного суду із заявою про встановлення порядку виконання рішення суду у справі № 2-135/12, в якій просив встановити подальший порядок виконання рішення суду щодо реалізації предмета іпотеки у звязку з припиненням основного зобовязання та іпотеки. Ухвалою суду від 07.03.2017 р. відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця. Враховуючи викладене, державним виконавцем відповідно до вимог виконавчого документа передано на реалізацію предмет іпотеки - комплекс нежитлових будівель і споруд по вул. Кірова, 1 у м. Христинівці. Від відповідача ДП «СЕТАМ» на адресу суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю. У своїх запереченнях зазначив, що позивач просив визнати торги недійсними, посилаючись на те, що частина майна, яка є предметом продажу на спірних торгах, не була визначена судом як майно, на яке зверне стягнення; частина об'єктів вказаного вище комплексу будівель є самочинним будівництво а тому на них не може бути звернено стягнення; інформація про лот № 211613, розміщена на сайті ДП СЕТАМ, не відповідає нормам Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5. Державне підприємство СЕТАМ як організатор електронних торгів розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Організатором торгів на сайті була зазначена та кількість обєктів, яка вказана у заявці на реалізацію арештованого майна. При цьому жодним чинним нормативно-правовим актом України на організатора торгів не покладено обов'язку перевіряти законність дій державного виконавця у виконавчому провадженні, відповідність об'єктів, які передаються на торги, об'єктам, на які звернено стягнення за рішенням суду тощо. В інформаційному повідомленні на сайті ДП СЕТАМ вказані усі необхідні відомості про майно (його склад, площу, загальний ступінь зносу і т. д.). Порядком не вимагається зазначати детальну інформацію про кожен із об'єктів, що входять до складу комплексу нежитлових будівель і споруд. ДП СЕТАМ не було допущено порушень Порядку при проведенні електронних торгів за лотом № 211613 з реалізації предмету іпотеки. Крім того, позивач вказує на те, що стартова ціна прилюдних торгів була визначена у спосіб, не передбачений законом. Однак, саме ухвалою Христинівського районного суду було змінено спосіб виконання рішення суду та визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та початкову ціну визначено в розмірі 90% від вартості предмета іпотеки, визначеної суб'єктом оціночної діяльності у процесі здійснення виконавчого провадження. Отже, державним виконавцем правомірно було призначено суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості комплексу нежитлових будівель та споруд. Як вбачається із заявки на реалізацію арештованого майна, вартість зазначеного нерухомого майна була вказана державним виконавцем з урахуванням висновку про вартість об'єкта нерухомості та відповідно до вимог ухвали Христинівського районного суду. Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV й Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 15 грудня 1999 р. № 74/5, свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення статті 58, 62 Закону України Про виконавче провадження, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції). Правила ж проведення прилюдних торгів визначено Тимчасовим положенням. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Що стосується порушень вимог ст. 58\~Закону №\~606-XIV,\~допущених державним\~виконавцем при\~здійсненні своїх\~повноважень,\~передбачених цим\~Законом,\~щодо визначення\~вартості чи\~оцінки (уцінки)\~майна до\~призначення прилюдних\~торгів,\~то такі\~дії (бездіяльність)\~державного виконавця\~підлягають оскарженню\~в порядку,\~передбаченому цим\~Законам.\~Таким чином,\~дії державного\~виконавця у\~виконавчому провадженні,\~які не\~стосуються правил\~проведення прилюдних\~торгів,\~мають самостійний\~спосіб оскарження\~й не\~можуть бути\~підставою для\~визнання прилюдних\~торгів недійсними.\~Для визнання\~електронних торгів\~недійсними,\~які є\~правочином.\~в розумінні\~ст.ст.\~203\~та 215\~Цивільного кодексу\~України,\~необхідно встановити\~порушення саме\~норм Порядку\~реалізації арештованого\~майна.\~Натомість,\~дії державного\~виконавця у\~виконавчому провадженні,\~які не\~стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. У правовому висновку Верховного Суду України у постанові від 18.11.2015 р. у справі № 6-1884цс15 зазначено, що головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а саме тому крім порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту якої є визнання прилюдних торгів недійсними. Позивач не довів належними і допустимими доказами у справі наявності порушень Порядку реалізації арештованого майна та порушень прав і законних інтересів позивача внаслідок проведення спірних торгів. Відповідачем ПАТ «[PERSON] [PERSON]» до суду наданий відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач позов не визнає повністю з таких підстав. 1). Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2012 р., відповідно до якого був визнаний недійсним аукціон з продажу спірного майна, проведений 23.07.2012 р., хоча й стосується того самого спірного нерухомого майна, однак його ухвалено з приводу інших прилюдних торгів, які були проведені за інших фактичних обставин та з іншим складом учасників. Тому фактичні обставини, встановлені цим рішенням суду, не мають жодного значення для правильного вирішення поточної справи, предметом якої є законність торгів проведених 02.10.2017 р. Це випливає зі змісту ст. 82 ЦПК України. 2). Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №35193598 від 16.08.2012 р. можливо було оцінювати як належний доказ стану майна станом на дату його видачі - 16.08.2012 р., однак станом на дату проведення прилюдних торгів 02.10.2017 р. ситуація щодо фактичного та правового стану/статусу майна істотно змінилась. 3). Посилання позивача на невідповідність спірних торгів вимогам ст. ст. 38,39 Закону України «Про іпотеку», оскільки стартова ціна прилюдних торгів була визначена у спосіб, не передбачений законом, не відповідає фактичним обставинам. Спірні торги були проведені на виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. та ухвали цього ж суду від 04.02.2014 р., якими було вирішено початкову ціну визначити в розмірі 90% від вартості майна, визначеного субєктом оціночної діяльності в процесі здійснення виконавчого провадження. Державним виконавцем було визначено початкову ціну майна відповідно до рішення суду та вимог Закону України «Про виконавче провадження». 4). Посилання позивача на невідповідність спірних торгів вимогам ч.2 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 ч.5, ч.9 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна в частині подання неповної та неправдивої інформації щодо обєкта продажу не відповідає фактичним обставинам. Позивачем не надано жодних доказів існування майна в іншому стані, ніж зазначено в оголошенні про продаж. Зазначення в оголошенні про продаж інформації про наявність обтяжень згідно з договором іпотеки №010/05-02/025-09з1 від 09.10.2009 р. є правомірним, оскільки рішення суду, на виконання якого проводились спірні торги, ухвалене саме на підставі перебування спірного майна в іпотеці ПАТ «[PERSON] [PERSON]» згідно із зазначеним договором, також в резолютивній частині рішення було визначено зазначене майно саме як предмет іпотеки. 5). Станом на дату проведення спірних торгів 02.10.2017 р. зобовязання [PERSON] перед ПАТ «[PERSON] [PERSON]» не були погашені та відповідно є безпідставним посилання [PERSON] на невідповідність спірних торгів вимогам ст.599 ЦК України та п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Посилання [PERSON] на лист ПАТ «[PERSON] [PERSON]» №024.120.1/1 від 22.08.2012 р. є безпідставним, оскільки зазначений лист було видано після проведення торгів 23.07.2012 р., які в подальшому були визнані недійсними згідно з рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 16.11.2012 р., а відповідно заборгованість [PERSON] перед ПАТ «[PERSON] [PERSON]» була відновлена з набуттям законної сили рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 16.11.2012 р. [PERSON] не надано доказів виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. та ухвали цього ж суду від 04.02.2014 р. до часу проведення спірних торгів 02.10.2017 р. 6). Безпідставним є посилання позивача на те, що на момент проведення прилюдних торгів майно [PERSON] вже не було предметом іпотеки і, відповідно, на нього не могло звертатись стягнення згідно з рішенням суду. Позивач свідомо замовчує той факт, що раніше на підставі того, що рішенням Христинівського районного суду від 15.11.2013 р. іпотечний договір, укладений з ПАТ «[PERSON] [PERSON]», було визнано припиненим, позивач звертався до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Однак, позивачу судами було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви та наголошено на необхідності виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. та ухвали цього ж суду від 04.02.2014 р. у порядку, ними встановленому. Позивач також свідомо замовчує той факт, що раніше він звертався з позовом до ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про визнання припиненим зобовязання та припинення реалізації майна, за результатами розгляду якого апеляційною інстанцією відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Рішенням Христинівського районного суду від 15.11.2013 р. іпотечний договір, укладений з ПАТ «[PERSON] [PERSON]», було визнано припиненим лише на підставі того, що припинилось основне зобовязання (кредитний договір) внаслідок ліквідації боржника ТОВ «Агрокомплекс-Л» у процедурі банкрутства. Апеляційну скаргу банку на рішення Христинівського районного суду від 15.11.2013 р. було відхилено, касаційну скаргу банк не подавав, оскільки на той час зазначені судові рішення відповідали практиці вищих судових інстанцій. Сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Третьою особою приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу [PERSON] до суду надане пояснення на позов, в якому висловила думку, що позов не підлягає задоволенню та зазначила, що при видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) 28.10.2017 р. ТОВ «Спец [PERSON]» всі вимоги нормативних актів були дотримані. Ухвалою суду від 01.03.2018 р. заява позивача [PERSON] про забезпечення позову повернута заявнику. Ухвалою суду від 25.04.2018 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПАТ «[PERSON] [PERSON]» [PERSON] про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 20.07.2018 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову. Позивач [PERSON]\~у судове\~засідання не зявилася, проте її інтереси у судовому засіданні представляли за довіреністю [PERSON], [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача [PERSON] Представники позивача\~[PERSON]\~ [PERSON],\~[PERSON]\~у судовому\~засіданні позов\~підтримали повністю,\~пояснили,\~що проведені прилюдні торги не відповідають вимогам закону, оскільки обєкт, проданий на прилюдних торгах, не відповідає обєкту, на який звернено стягнення за рішенням суду, фактично з прилюдних торгів проданий не той обєкт, його загальна площа відрізняється, складові відрізняються, обєкти самочинного будівництва не можуть бути продані. Неправильно визначена ціна обєкта, вона визначена на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності за постановою державного виконавця. Надана неповна та недостовірна інформація щодо обєкта продажу, не були зазначені дані про земельну ділянку. Іпотека вже припинена, вона має похідний характер від основного зобовязання, є рішення суду про припинення іпотеки. За аналогічних обставин в 2012 р. за рішенням суду прилюдні торги визнавались недійсними. Доказів порушення прав позивача [PERSON] не потрібно, оскільки продане її майно. Те, що її чоловік [PERSON] брав участь у прилюдних торгах, не має звязку з питанням про порушення її прав. Представник відповідача ПАТ «[PERSON] [PERSON]» [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю, вважаючи їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що позивачем не доведено, які її цивільні права або законні інтереси порушено в результаті проведення прилюдних торгів. Є правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-3174цс15, відповідно до якого суд повинен зясувати, чи порушені права і законні інтереси особи, яка оспорює проведення прилюдних торгів. У той же час у позові немає жодних обгрунтувань порушення прав і законних інтересів позивача, лише є посилання на порушення процедури проведення прилюдних торгів. Прилюдні торги проведені на виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. та ухвали цього ж суду від 04.02.2014 р., якими було вирішено початкову ціну визначити в розмірі 90% від вартості майна, визначеного субєктом оціночної діяльності в процесі здійснення виконавчого провадження; посилання позивача на невідповідність спірних торгів вимогам ч.2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 ч.5 ч.9 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна в частині подання неповної та неправдивої інформації щодо обєкта продажу не відповідає фактичним обставинам, про що можна пересвідчитись, оглянувши надану позивачем роздруківку оголошення про продаж з сайту державного підприємства «СЕТАМ». [PERSON] не надано жодних доказів виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. та ухвали Христинівського районного суду від 04.02.2014 р. до часу проведення спірних торгів 02.10.2017 р., а тому посилання позивача на невідповідність спірних торгів вимогам ст. 599 ЦК України та п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставними. Оцінка майна має проводитись в рамках виконавчого провадження експертом. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси 2012 р. не має преюдиційного значення для цієї справи (інше законодавство, інші прилюдні торги). Представник відповідачаДП «СЕТАМ» у судове засідання не зявився, проте від ДП «СЕТАМ» на адресу суду надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, справу розглянути без участі його представника. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідачаДП «СЕТАМ». Представники відповідачавідділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали повністю, посилаючись на обставини, зазначені у запереченнях на позов. Представник відповідача ТОВ «Спец [PERSON]» [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що прилюдні торги відбувалися відповідно до норм чинного законодавства України, прилюдні торги проводились на виконання рішення суду, чоловік позивача [PERSON] [PERSON] брав участь у прилюдних торгах і права та законні інтереси позивача не порушені, при визнанні судом у 2012 р. попередніх прилюдних торгів недійсними позивачем був набувач майна, у даному випадку набувачем майна є відповідач ТОВ «Спец [PERSON]», який не має претензій щодо проведення прилюдних торгів. Третя особа: приватний нотаріус Христинівського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи: приватного нотаріуса Христинівського районного нотаріального округу [PERSON] Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази: копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про звернення стягнення на предмет іпотеки комплексу нежитлових будівель і споруд по вул. Терещенка (Кірова), 1 в м. Христинівці, копії матеріалів щодо проведення електронних торгів від 02.10.2017 р., інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що 09.10.2009 р. між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та ТОВ «Агрокомплекс-Л» було укладено генеральну кредитну угоду № 010/05-02/025-09, за умовами якої останнє отримало кредит в розмірі 2 млн. грн. на строк до 03.10.2010 р. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаною угодою 09.10.2009 р. між ПАТ «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 010/05-02/025-09, відповідно до якого в іпотеку банку було передано комплекс нежитлових будівель та споруд по вул. Кірова, 1 в м. Христинівці, власником якого була позивач [PERSON] Відповідно до рішення Христинівського районного суду від 10 лютого 2012 р. стягнуто шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки з [PERSON] на користь ЧОД АТ «[PERSON] [PERSON]» заборгованість за кредитним договором № 010/05-02/025-09 від 09.10.2009 р. в розмірі 3345714,64 гривень, рішення суду не змінене та не скасоване, тобто є таким, що набрало законної сили. Ухвалою Христинівського районного суду від 04 лютого 2014 р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 14 квітня 2014 р., задоволено заяву ПАТ «[PERSON] [PERSON]», змінено спосіб виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. у справі за позовом ПАТ «[PERSON] [PERSON]» до [PERSON], третя особа ТОВ «Агрокомплекс- Л», про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною в розмірі 90 % від вартості предмета іпотеки, визначеної субєктом оціночної діяльності в процесі здійснення виконавчого провадження. Рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. перебувало на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.07.2013 р. ліквідовано банкрута ТОВ «Агрокомплекс-Л», про що 18.07.2013 р. внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Рішенням Христинівського районного суду від 15 листопада 2013 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2014 р., визнано припиненим договір іпотеки № 010/05-02/025-09з1, укладений 09.10.2009 р. між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] [PERSON]», усунуто перешкоди у здійсненні права власності [PERSON] на комплекс нежитлових будівель шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про обтяження вказаного майна, усунуто перешкоди у здійсненні права власності [PERSON] на комплекс нежитлових будівель шляхом виключення реєстраційного запису про реєстрацію договору іпотеки в Державному реєстрі іпотек. Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2014 р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 березня 2015 р., відмовлено у визнанні виконавчого листа про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню. 1 березня 2016 р. рішенням апеляційного суду Черкаської області, справа №22ц/793/73/16, було ухвалено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2015 р. у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про визнання протиправним зобовязання та припинення реалізації майна скасувати та ухвалити нове, у задоволенні позову відмовлено. 25.08.2014 р. постановою державного виконавця ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Христинівського районного суду від 16.06.2014 р. у справі №2-135/12 та направлено заявку на реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів до державного підприємства «СЕТАМ». За протоколом у проведенні прилюдних торгів приймали участь 12 учасників, переможець торгів: учасник 11, а саме ТОВ «Спец [PERSON]», який став покупцем арештованого майна за початковою ціною 1 820 000,00 грн. Одним з учасників торгів відповідно до протоколу був [PERSON], чоловік позивача [PERSON] 25.10.2018 р. державним виконавцем на підставі протоколу №291706 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 18.10.2018 р. складений акт про реалізацію предмета іпотеки, затверджений відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. 28.10.2017 р. ТОВ «Спец [PERSON]» (код ЄДРПОУ 39709506) отримало свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) серії НТМ 891366, зареєстроване в реєстрі за № 4006 від 28.10.2017 р. приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу [PERSON] 30.10.2017 р. ТОВ «Спец [PERSON]» (код ЄДРПОУ 39709506) зареєструвало право власності (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 37841672 від 30.10.2017 р.). Процедура реалізації майна на прилюдних торгах відбувалася у звязку з виконанням судового рішення, яке на момент проведення торгів набрало законної сили, і дане судове рішення в силу вимог ст. 124 Конституції України є обовязковим до виконання на всій території України. Процедура проведення торгів полягала в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, є правочином, тому відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до правочинів купівлі-продажу і такий правочин може визнаватись недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України). Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. № 68/5(далі - Тимчасове положення). Жодної підстави, передбаченої ст. 215 ЦК України, для визнання правочину недійсним у даному випадку немає. Позивачем не наведено жодного порушення при процедурі проведення прилюдних торгів, а лише вказується на ймовірні порушення при підготовці прилюдних торгів. Порушення правил підготовки прилюдних торгів не є підставою для визнання результатів недійсними, оскільки згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання вимог закону саме в момент його вчинення, а не порушення, які мали місце раніше, тобто при вчиненні виконавчих дій чи підготовці торгів. Існування підстав для визнання договору недійсним повинно мати місце саме на момент вчинення правочину. Вказане положення ЦК України є імперативним та не передбачає довільного тлумачення змісту частини першої ст. 215 ЦК України. В момент укладення правочину вимоги закону були дотримані. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85). Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону, згідно з якою визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності. Оскільки згідно із зазначеними нормами підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27.10.1999 р. № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада 1999 р. за № 745/4838, з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» З матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що правила проведення прилюдних торгів, оформлення їх результатів, встановлені вказаним Тимчасовим положенням, при проведенні прилюдних торгів з продажу майна боржника порушені не були. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично оцінює посилання позивача на наявність рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2012 р. у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Контакт-Сервіс», Черкаської обласної дирекції ПАТ «[PERSON] [PERSON]», зацікавлена особа [PERSON], про визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки у зазначеному спорі брали участь інші особи та у звязку з тим, що позивачем в даному спорі виступав набувач майна, який предявив позов у звязку з наявними претензіями, оскільки ним було придбано майно, яке не відповідало опису майна, яке реалізовувалося на прилюдних торгах. Натомість у даному випадку позивач [PERSON] не є переможцем торгів і нею не доведено порушення її прав та законних інтересів, оскільки реалізоване майно відчужувалося у вигляді комплексу нежитлових будівель та споруд і зміна окремо визначених обєктів та наявність чи відсутність споруд, які мають ознаки самочинно збудованих, не можуть стати підставою невиконання судового рішення, що стало підставою проведення прилюдних торгів. За результатами проведених торгів було складено протокол проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, відповідно до якого переможцем було визначено ТОВ «Спец [PERSON]», яке претензій щодо придбаного майна не заявляє. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про те, що позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження своїх вимог про визнання прилюдних торгів недійсними внаслідок порушення правил проведення прилюдних торгів і оформлення їх результатів та про наявність підстав для визнання результатів прилюдних торгів недійсними. Що стосується порушень, на які посилалась позивач, допущених, на її думку, державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця могли бути оскаржені нею в порядку, передбаченому цим Законом. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Щодо твердження позивача, що на прилюдних торгах було продане майно, на яке рішенням суду стягнення не зверталося, необхідно враховувати, що на прилюдних торгах був проданий комплекс нежитлових будівель і споруд, який є єдиним цілим, його складові не можуть бути виділені окремо. А відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» іпотека поширюється на частину обєкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором. Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.08.2012 р. стан і склад предмета іпотеки в порівнянні з 2009 р., коли укладався договір іпотеки, значно змінився, але на новозбудовані будівлі і споруди, в тому числі самочинно споруджені, іпотека поширюється. Щодо твердження позивача про невідповідність спірних торгів вимогам ст. ст. 38,39 Закону України «Про іпотеку», оскільки стартова ціна прилюдних торгів була визначена у спосіб, не передбачений законом, то воно не відповідає фактичним обставинам. Спірні торги були проведені на виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. та ухвали цього ж суду від 04.02.2014 р., якими було вирішено початкову ціну визначити в розмірі 90% від вартості майна, визначеного субєктом оціночної діяльності в процесі здійснення виконавчого провадження. Державним виконавцем було визначено початкову ціну майна відповідно до рішення суду та вимог Закону України «Про виконавче провадження». Щодо твердження позивача про невідповідність спірних торгів вимогам ч.2 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 ч.5, ч.9 розділу 3 Порядку реалізації арештованого майна в частині подання неповної та неправдивої інформації щодо обєкта продажу, то воно також не відповідає фактичним обставинам. В інформаційному повідомленні на сайті ДП СЕТАМ вказані усі необхідні відомості про майно (його склад, площу, загальний ступінь зносу і т. д.), передбачені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5. Порядком не вимагається зазначати детальну інформацію про кожен із об'єктів, що входять до складу комплексу нежитлових будівель і споруд. ДП СЕТАМ не було допущено порушень Порядку при проведенні електронних торгів за лотом № 211613 з реалізації предмету іпотеки. Щодо твердження позивача про те, що на час проведення прилюдних торгів зобовязання [PERSON] перед банком були повністю погашені, а виконавче провадження підлягало закінченню, то воно також не відповідає дійсності. Посилання [PERSON] на лист ПАТ «[PERSON] [PERSON]» №024.120.1/1 від 22.08.2012 р. є безпідставним, оскільки зазначений лист було видано після проведення торгів 23.07.2012 р., які в подальшому були визнані недійсними згідно з рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 16.11.2012 р., а відповідно заборгованість [PERSON] перед ПАТ «[PERSON] [PERSON]» була відновлена з набуттям законної сили рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 16.11.2012 р. [PERSON] не надано доказів виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. та ухвали цього ж суду від 04.02.2014 р. до часу проведення спірних торгів 02.10.2017 р. Щодо твердження позивача про те, що на прилюдних торгах було продане майно, яке вже не перебуває в іпотеці, то воно є безпідставним, адже рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. про звернення стягнення на предмет іпотеки є чинним. Крім того, позивач свідомо замовчує той факт, що раніше на підставі того, що рішенням Христинівського районного суду від 15.11.2013 р. іпотечний договір, укладений з ПАТ «[PERSON] [PERSON]», було визнано припиненим, позивач звертався до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Однак, позивачу судами було відмовлено у задоволенні зазначеної заяви та наголошено на необхідності виконання рішення Христинівського районного суду від 10.02.2012 р. та ухвали цього ж суду від 04.02.2014 р. Позивач також свідомо замовчує той факт, що раніше він звертався з позовом до ПАТ «[PERSON] [PERSON]» про визнання припиненим зобовязання та припинення реалізації майна, за результатами розгляду якого апеляційною інстанцією відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Рішенням Христинівського районного суду від 15.11.2013 р. іпотечний договір, укладений з ПАТ «[PERSON] [PERSON]», було визнано припиненим лише на підставі того, що припинилось основне зобовязання (кредитний договір) внаслідок ліквідації боржника ТОВ «Агрокомплекс-Л» у процедурі банкрутства. Однак, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи законних інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи законні інтереси цих осіб і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-3174цс15 від 06.07.2016 р. крім наявності порушень при проведенні публічних торгів, розглядаючи спір, суди повинні встановити, чи були порушені права та законні інтереси особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання публічних торгів недійсними. У позовній заяві [PERSON] відсутня згадка про те, що її права та законні інтереси порушені внаслідок проведення публічних торгів. У ході судового розгляду стороною позивача також не надано доказів на підтвердження порушення прав та законних інтересів позивача. Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed