Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

22 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2004 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу "Мирний", яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0197992. За життя [PERSON] склав заповіт, яким вказану вище земельну частку (пай) заповів [PERSON], позивачу у справі. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], але при зверненні з заявою до нотаріуса було встановлено, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивач зазначив необізнаність в законі та скрутне матеріальне становище. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом і просив визначити йому додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю в два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явились, [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, сільський голова [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні. Представник третьої особи - приватний нотаріус Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 жовтня 2004 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу "Мирний" і яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0197992 від 17 грудня 1996 року (а.с. 5). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Павліської сільської ради Білопільського району Сумської області від 14 серпня 2000 року за № 141, яким сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0197992 від 17 грудня 1996 року заповів [PERSON], позивачу у справі (а.с. 6,7). Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. На даний час [PERSON] має намір прийняти спадщину, що залишилося після смерті [PERSON], тому звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Але з'ясувалось, що ним пропущений шестимісячний строк для звернення з даною заявою. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Як вбачається з наданого Білопільською державною нотаріальною конторою листа за № 447/01-06 від 05 травня 2015 року, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 01 жовтня 2004 року, не заводилась. Так як позивач на час відкриття спадщини мав скрутне матеріальне становище та був не обізнаний щодо порядку прийняття спадщини, ним був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем поважними, а тому йому необхідно визначити додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved