Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» у червні 2016 року звернулося до суду з вищезазначеним позовом, уточнивши позовні вимоги посилався на наступне. Просив суд скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № ВП 35568451 від 02.09.2015 року винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в частині накладення арешту на комплекс, цегельний завод, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, місто Гадяч, вулиця Гагаріна, будинок 55, що належить на праві власності [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Цемент", чим припинити обмеження прав ПАТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержателя щодо вищевказаного комплексу. Представник позивача у судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК Украині. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № V 06/01 від 18.04.2006 року ТОВ "Торговий дім "Цемент" отримав кредит у виді поновлюваної кредитної лінії з загальним лімітом 1800000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.04.2008 року. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 06.03.2008 року ліміт був збільшений до 4800000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 17.04.2010 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Цемент" передано позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: -відокремлені об'єкти контора літ. А1, заг.площа 142,0 кв.м.; гараж літ. Б1, заг.площа 72,7 кв.м; сарай-склад літ. В1 заг.площа 15,1 кв.м; вагова літ.Д1, заг.площа 41,0 кв.м.; вбиральна літ Е1, заг.площа 3,6 кв.м.; матеріальний склад літ.Є1, заг.площа 321,7 кв.м.; противорадіаційне укріплення літ.Ж1, заг.площа 70,9 кв.м.; механічна майстерня літ.З1, заг.площа 385,6 кв.м.; мийка літ.І1, заг.площа 1,2 кв.м.; вбиральна літ.Ї1, заг.площа 4,2 кв.м.; вбиральна літ.Й1, заг.площа 4,3 кв.м.; пилорама літ.К1, заг.площа 50,4 кв.м.; цех формовки арболіту літ.Л1, заг.площа 74,3 кв.м.; сарай №4 літ.М1, заг.площа 2059,4 кв.м.; сарай №3 літ Н1, заг.площа 2031,2 кв.м.; сарай №2 літ.О1, заг.площа 1729,9 кв.м.; пресовочний цех літ.П1, заг.площа 180,2 кв.м.; сарай №1 літ.Р1; сарай №5 літ.С1 заг.площа 1999,2 кв.м.; гараж літ.Т1 заг.площа 70,9 кв.м.; цех формовки арболіту літ.Ф1 заг.площа 409,4 кв.м.; сарай №3 літ Ц1 заг.площа 1005,0 кв.м.; сарай №8 літ.Ч1 заг.площа 1018,8 кв.м.; сарай №7 літ Ш1 заг.площа 1063,7 кв.м.; пресовочний цех (сарай №6) літ Ю1, заг.площа 1568,6 кв.м.; магазин-їдальня літ.Я1, заг.площа 241,9 кв.м.; прохідна літ W1, заг.площа 10,2 кв.м.; будівля відпочинку літ L1, заг.площа 36,5 кв.м.; вбиральна літ F1, заг.площа 2,5 кв.м.; підпитувач літ R1, заг.площа 3,8 кв.м.; піч кільцева літ Щ2, заг.площа 1390,8 кв.м.; сарай літ Z1, заг.площа 3,2 кв.м.; насосна літ У1, заг.площа 4,9 кв.м.; огорожа №1; хвіртка №2; ворота №3; воротоа №4; замошення №5; естакад №6; намет №7; цистерна №8; цистерна №9; цистерна №10; цистерна №11; заправочна колонка №12; заправочна колонка № 13; водопровідний кран №14; огорожа №15; намет №16; водонапірна башня № 17; рейки козлового крану №18; рейки козлового крану №19; рейки козлового крану №20; вбиральна літ.И1, заг.площа 1,8 кв.м., що складають 997/1000 часток комплексу, цегельного заводу, заг.площа 17823,1 кв.м; - земельна ділянка, кадастровий номер 5320410100:50:004:0001, заг.площа 7,0493 га, цільове призначення землі промисловості. Майно належить ТОВ "Торговий дім "Цемент" на праві власності на підставі договору купівлі-продажу ПН-11, зареєстрований Українською Універсальною біржею 05.03.2003 року. Майно знаходиться за адресою: Полтавська обл., Гадяцький р-н, м. Гадяч, вулиця Гагаріна, 55. Цільове призначення Предмету комплекс, цегельний завод, земельна ділянка. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки. ТОВ "Торговий дім "Цемент" допустив невиконання зобовязань за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість та станом на 21.12.2015 року станвила 25975931,36 грн., тому Банк вирішив скористатися правом іпотекодержателя та реалізувати предмет іпотеки, зарахувавши кошти з реалізації в рахунок погашення заборгованості. 02 вересня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України видано постанову ВП № 35568451 від 02.09.2015 року про накладення арешту на комплекс, цегельний завод, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, місто Гадяч, вулиця Гагаріна, будинок 55, що належить на праві власності ТОВ "Торговий дім "Цемент", про шо Банку стало відомо під час підготовки до реалізації предмету іпотеки. Згідно Інструкції Про проведення виконавчих дій, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати. Згідно ч. 6, 7 ст. 3 Закону України Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. В даному випадку право іпотеки у Банку виникло в момент реєстрації іпотеки у Державному реєстрі іпотек 18 квітня 2006 року, а постанова про накладення арешту на комплекс, цегельний завод, що належить ТОВ "Торговий дім "Цемент", була винесена 02 вересня 2015 року, відповідно, коли вже існував запис, зроблений на підставі укладеного договору іпотеки з Банком. Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 2, 3 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Крім того, згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Норми ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказують, що під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення. Вказаних норм Відділ примусового виконання не дотримався чим порушив ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» де сказано, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. У зв'язку з тим, що Банк має право задовольнити забезпечені вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не має жодних правових підстав для першочергового (з вищим приорітетом) забезпечення вимог інших стягувачів, кредиторів. Крім того, наклавши арешт на все майно боржника без вказання відповідних сум, що підлягають стягненню, і не перевіривши відповідні заборони на конкретне майно інших кредиторів, було порушено ч. 3 ст. 57 Закону України про виконавче провадження. Вищевказаний арешт порушує права Банку як іпотекодержателя, та позбавлє можливості реалізувати свої права, згідно п. 17.8 Договору іпотеки. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні й обґрунтовані, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Цемент" на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved