Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . До складу спадкового майна також входить автомобіля «RENO SANDERO», 2014 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Рішенням суду за відповідачем [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину даного автомобіля. Відповідач утримує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу , на звернення позивача щодо надання зазначеного документу не реагує, тому постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину спірного автомобіля. Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року відкрито загальне позовне провадження. 28 січня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про невизнання позовних вимог, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на автомобіль не втрачений, позивач не зверталась щодо отримання дублікату. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідачем не надано нотаріусу оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а тому позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права . Просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома Від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю . Третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Нормою статті 1220 ЦК України визначено , що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу заведена спадкова справа на підставі заяв сторін. Інших заяв не надходило. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 липня 2019 року по цивільній справі № 552/1178/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] в період з 01 січня 2004 року по 30 листопада 2018 року. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля «RENAULT SANDERO», 2014 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Рішення суду набрало законної сили. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В. від 26 листопада 2019 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину автомобіля «RENO SANDERO», 2014 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , в зв`язку з тим, що нею не надано жодних правовстановлюючих документів зареєстрованих у встановленому законом порядку, що підтверджують належність цього майна спадкодавцеві. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до пунктів 33,34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 р. у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Судом не можуть бути прийняті до уваги обставини щодо невизнання позову, на які посилається у відзиві відповідач, а саме безпідставність позовних вимог, оскільки правовстановлюючий документ на спірний автомобіль не втрачений та відповідачем не оспорюється право позивача на частину рухомого майна з наступних підстав. Відповідачем не спростовано, що оригінал правовстановлюючого документу на спірний автомобіль знаходиться саме у неї, тому позивач до нього доступу не має, що у свою чергу виключає можливість нотаріального оформлення права власності на спадкове майно. Отримання позивачем дублікату не є можливим. Також, як вбачається з відзиву на позовну заяву сторони перебувають у неприязних відносинах. Таким чином, суд приймає до уваги, що позивач прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на частину рухомого майно, тому суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме 964 грн. 40 коп. судового збору, 6 500 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: approved