Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування вимог вказує, що 15.09.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АІ/3060236 з застосуванням пільги, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 21.10.2014 року по вул. Хмельницьке шосе в м. Кам»янець-Подільському Хмельницької області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля, за кермом якого зн6аходився [PERSON], та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Наслідком ДТП стало пошкодження транспортних засобів. Постановою Кам»янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2014 року [PERSON], було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Тобто, вина [PERSON] у заподіянні шкоди автомобілю Хюндай, державний реєстраційний номер [NUMBER], доведена в судовому порядку. 22.10.2014 року до ПрАТ «СК «Уніка» звернувся [PERSON], - власник автомобіля Хюндай із заявою про виплату страхового відшкодування у зв»язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу. Зазначену подію, відповідно до норм чинного законодавства України, було визнано страховою про що 20.11.2014 року було складено страховий акт № 00154799 та розрахована сума страхового відшкодування. Збиток розраховано згідно умов Полісу, звіту № 130/14 про оцінку автомобіля від 04.11.2014 року, яким визначено вартість матеріального збитку в сумі 66 837,51 гривень. Розмір страхового відшкодування, який ПрАТ «СК «Уніка» виплатило на підставі заяви [PERSON] та відповідно до умов Договору страхування, склав 49 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 022075 від 24.11.2014 року. Таким чином, у ПрАТ «СК»Уніка» виникло право вимоги до [PERSON], як винуватця ДТП і особи, яка зобов»язана компенсувати 50 % виплаченого страхового відшкодування. 06.08.2015 року [PERSON] направлена вимога щодо добровільного повернення страхового відшкодування, яка залишена відповідачем без належного реагування. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК» Уніка» суму страхового відшкодування у розмірі 24 750,00 грн. 37 коп. В суді відповідач позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Суд заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи в повному об»ємі, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 15.09.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та [PERSON] було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - поліс № АІ/3060236, з застосуванням пільги, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] 21.10.2014 року о 13 год 30 хв в м.Кам»янці-Подільському по вул..Хмельницьке шосе, керуючи транспортним засобом автомобілем [NUMBER] не забезпечив відповідного крайнього лівого положення на проїзній частині для повороту ліворуч, не надавши перевагу в русі попутному транспортному засобу автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отри мали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.4 ПДР. Постановою Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП.. За наслідками ДТП на підставі наявних документів вказана ДТП була кваліфікована як страховий випадок, що підтверджується страховим актом № 00154799 від 20.11.2014 року 22.10.2014 року до ПрАТ «СК «Уніка» звернувся [PERSON], - власник автомобіля [NUMBER] із заявою про виплату страхового відшкодування у зв»язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу. Згідно висновку про виплату страхового відшкодування розрахований розмір матеріального збитку в сумі 66 837,51 грн, який розрахований згідно звіту про оцінку автомобіля від 04.11.2014 року. Згідно платіжного доручення № 022075 від 24.11.2014 року розмір страхового відшкодування в сумі 49 500 грн ПрАТ «СК «Уніка» виплатило [PERSON] У силу ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. На підставі п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст.38-1.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо страховик, що здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Пунктом 13.2 ст.13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції від 04.02.2013 року, чинній на момент укладання договору страхування) визначено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об'єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у відповідності до положень пункту 13.2 ст.13 Закону України "Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів", оскільки в полісі № АІ/3060236 зазначено про 50 % пільгу на сплату страхового платежу. Відповідач в суді не заперечив, що забезпеченим автомобілем в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, керував він. Оскільки страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тому відповідач як особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати при сплаті судового збору в сумі 1218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved