Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

26 червня 2015 року позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 11 серпня 2014 року на дорозі М-15 Одеса-Рені (на Бухарест) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "Hyunday Sonata" державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки "Вольво В12" державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить ТОВ "Трансмарін", під керуванням [PERSON]. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху, внаслідок чого він загинув на місці. 11 березня 2015 року позивач отримав постанову про закриття кримінального провадження. На момент ДТП між ТОВ "Трансмарін" та позивачем було укладено договір страхування від 08 липня 2014 року № 046.0446852.234, предметом якого є майнові інтереси, пов'язані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки "Вольво В12" державний реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок ДТП автобус марки "Вольво В12" отримав механічні пошкодження. Позивач нарахував та виплатив потерпілому страхове відшкодування в сумі 492061 гривня 60 копійок. Оскільки, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у страховій компанії ВАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № АС/5857420, то ВАТ «НАСК «Оранта» відшкодувала ліміт відповідальності в розмірі 49490 гривень. На думку позивача, різницю між виплатою страхового відшкодування та виплатою коштів в порядку суброгації повинен сплатити винуватець ДТП, а оскільки [PERSON] загинув на місці ДТП то відповідно до ст. 1216 ЦК України права та обовязки від фізичної особи, яка померла, переходять до інших осіб (спадкоємців). 06 травня 2015 року позивачу стало відомо, що відносно майна [PERSON] приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] заведено спадкову справу. Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь витрати по сплаті страхового відшкодування у розмірі 442571 гривня 60 копійок та судовий збір в розмірі 3654 гривні. За заявою представника позивача ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 30 листопада 2015 року неналежний відповідач [PERSON] була замінена належним відповідачем [PERSON] (а.с. 140). Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі (а.с.145). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, просила розглянути справу за її відсутності, надала письмові заперечення проти позову, посилаючись на те, що із заяви про настання страхового випадку видно, що страхова компанія вже 11 серпня 2014 року знала, що водій автомобіля «Хюндай Соната» [PERSON] загинув на місці ДТП, а тому предявляти свої вимоги до спадкоємців він мав протягом 6 місяців. До суду позивач звернувся лише через 10 місяців після відкриття спадщини, що відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України позбавляє його права вимоги. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Як видно з копії договору страхування, 08 липня 2014 року між ТОВ "Трансмарін" та ПрАТ «Альфа Страхування» було укладено договір № 046.0446852.234 добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу марки "Вольво В12", 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. За умовами договору програма страхування - каско, ліміт відповідальності страховика 600 000 гривень, франшиза - безумовна. Згідно пунктів 2, 3 договору страхувальником та вигодонабувачем за даним договором є ТОВ "Трансмарін" (а.с.6). Вищевказаний автобус належить ТОВ "Трансмарин", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію (а.с.11). 11 серпня 2014 року приблизно о 12 годині на 98 км + 900 м автошляху Одеса-Рені сталася дорожньо-транспортна пригода за участю легкового автомобіля «Hyunday Sonata», 2005 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та пасажирського автобусу «Volvo B12», 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Hyunday Sonata» [PERSON] помер на місці ДТП. Дорожня-транспортна пригода та смерть [PERSON] настали внаслідок порушення ним п.11.3 Правил дорожнього руху України. Постановою слідчого з особливо важливих справ першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Одеської області від 26 вересня 2014 року кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було закрито у звязку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 15-17). 12 серпня 2014 року до ПрАТ «Альфа Страхування» надійшла заява ТОВ «Трансмарин» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. В заяві, зокрема, зазначено, що 11 серпня 2014 року на 109 км траси Одеса-Ізмаїл автобус Вольво В12 реєстраційний номер АА 0806АА їхав по трасі, на зустрічну смугу виїхав автомобіль [NUMBER] і вїхав в автобус. Водій автомобіля загинув на місці (а.с. 7-9). Таким чином, про смерть [PERSON] позивачу стало відомо 12 серпня 2014 року. З відомостей № 9422580 про дорожньо-транспортну пригоду, сформованих станом на 15 серпня 2014 року, вбачається, що зіткнення вищевказаних транспортних засобів сталося 11 серпня 2014 року о 13 годині на 98 км 900 м автодороги М-15 Одеса-Рені (на Бухарест). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] була застрахована в НАСК «Оранта», поліс АС5857420 з терміном дії до листопада 2014 року. Цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Вольво В12» номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Альфа Страхування», поліс АІ1020656 з терміном дії до 18 квітня 2015 року. Внаслідок ДТП водій автомобіля «Hyunday Sonata» [PERSON] помер на місці ДТП, а автомобіль «Hyunday Sonata» та автобус «Вольво» отримали механічні пошкодження. Причина ДТП - виїзд на зустрічну смугу руху [PERSON] (а.с.10). Згідно звіту № 2809/2 750 про визначення розміру матеріального збитку транспортного засобу «Вольво В12» номерний знак [NUMBER], власник ТОВ «Трансмарін», розмір матеріального збитку - 171479,19 гривень, вартість відновлювального ремонту КТЗ 461456,53 гривні (а.с. 18-52). Згідно страхових актів № 2592.206.14.02.01, № 2592.206.14.02.02, № 2592.206.14.02.03, № 2592.206.14.02.04 від 13 листопада 2014 року та розрахунків страхового відшкодування до зазначених страхових актів, розмір страхового відшкодування страхувальнику ТОВ "Трансмарін", вигодонабувач - [PERSON], був визначений в загальній сумі 492061 гривня 60 копійок (а.с.53-60). Платіжними дорученнями № 27 336 від 19 листопада 2014 року, № 27444 від 21 листопада 2014 року, № 27 521 від 24 листопада 2014 року, № 27770 від 26 листопада 2014 року ПрАТ СК "Альфа Страхування" перерахувало страхове відшкодування в загальній сумі 492061 гривень 60 копійок в АТ "[PERSON] Аваль" у м.Києві. Згідно витягів з відомостей оплати страхового відшкодування № 397 від 19.11.14 р., № 401 від 21.11.14 р., № 404 від 24.11.14 р., № 408 від 26.11.14 р. вищевказану суму отримав [PERSON] (а.с.83-90). Відповідачка не оспорює той факт, що ВАТ "НАСК "Оранта", в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], відшкодувала позивачу ліміт відповідальності за полісом АС 5857420 в розмірі 49 490 гривень. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 386921, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області 18 серпня 2014 року, [PERSON] помер 11 серпня 2014 року (а.с. 118). Стаття 1216, 1218, частини 1,2 ст.1220, частини 1, 4 ст.1231 ЦК України встановлюють, що спадкуванням є перехід прав, обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. До спадкоємця переходить обов'язок відшкодовувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. майнова шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержано ними у спадщину. Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Згідно з вимогами ч.1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи щодо майна [PERSON], померлого 11 серпня 2014 року вбачається, що спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області 21 серпня 2014 року за заявою дочки померлого [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались (а.с.116-127). Таким чином, єдиним спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], є відповідачка у справі [PERSON] За положеннями ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені ч. 2 і ч. 3 цієї статті, позбавляється права вимоги. 12 серпня 2014 року позивачу стало відомо про відкриття спадщини після смерті [PERSON], оскільки саме у цей день позивач отримав заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від ТОВ "Трансмарін", в якій зазначено, що 11 серпня 2014 року [PERSON] загинув на місці ДТП (а.с. 7-9). Тому суд вважає безпідставними посилання позивача на те, що він не знав і не міг знати про відкриття спадщини. Згідно поштового штемпелю на конверті, позивач звернувся до суду лише 26 червня 2015 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 1281 ЦК України. Строк, передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, є преклюзивним і поновленню не підлягає. Оскільки у строк, встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, позивач не пред'явив вимогу до як спадкоємця [PERSON]П - відповідачки [PERSON], яка прийняла спадщину, то позивач позбавляється права вимоги. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3654 гривні не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed