Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області та Головного управління державного земельного агенства у Вінницькій області, про включення до списку на отримання земельного сертифікату (паю) та визнання права на земельний сертифікат (пай). В заяві стверджує, що він починаючи з 1990 року був членом КСП «Берладинка» с. Бирлівка, Бершадського району, Вінницької області, де працював трактористом до 1993 року, потім служив два роки в збройних силах, а після в 1995 році знову продовжив працювати, про що свідче трудовою книгою колгоспника та архівною довідкою № 91 від 05.02.2015 року виданою КП «Бершадський трудовий архів» та архівною довідкою № 58 від 10.06.2015 року виданою архівним відділом Бершадської РДА. Коли він звернувся до відділу Держземагенства у Бершадському районі із заявою про видачу йому сертифікату на право на земельну частку (пай), то з відповіді на його звернення довідався, що його не внесли у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), що підтверджується листом № п-136/0-196/6-15 від 08.04.2015 року виданим відділом Держземагенства у Бершадському районі. Вважає, що його прізвище помилково не було внесено до списків осіб, що мають право на земельний пай, оскільки право на земельну частку (пай) йому гарантовано законодавством України. В зв'язку з безпідставним невнесенням його до списку осіб до державного акту на право колективної власності на землю він позбавлений права отримати належну частку земельного паю, а тому звернувся в суд з даним позовом в якому просить ухвалити рішення суду, яким зобов'язати відповідача включити його в уточнені списки осіб на отримання земельного паю у розміру 2,05 га в умовних кадастрових гектарах та визнати за ним право на земельну частку із земель запасу Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву в якій позов підтримує, просить справу розглянути у його відсутність. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися надіслали до суду заяви, в якій позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення враховуючи слідуюче: Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту. Постановою Ради Міністрів СССР "Про трудові книжки колгоспників" від 21.04.1975 року № 310 передбачено, що трудова книжка колгоспника є документом, який, зокрема, підтверджує членство особи в колгоспі. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ( із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку(пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х "Перехідних положень"Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за № 14-17-2-П1580/4251 роз'яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян - членів недержавних сільськогосподарських підприємств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки(паю) в натурі, тощо. Судом встановлено, що позивач з 1990 року був прийнятий в члени КСП «Берладинка» с. Бирлівка, Бершадського району, Вінницької області, де працював трактористом до 1993 року, потім служив два роки в армії, а після в 1995 році знову продовжив працювати, про що свідче трудовою книгою колгоспника та архівною довідкою № 91 від 05.02.2015 року виданою КП «Бершадський трудовий архів» та архівною довідкою № 58 від 10.06.2015 року виданою архівним відділом Бершадської РДА., однак помилково не був включений в список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, який додається до державного акту на право колективної власності на землю. Враховуючи те, що на день видачі господарству державного акту на право колективної власності на землю, позивач працював в ньому і являвся членом вказаного господарства, тому має право на земельну частку (пай), яку необхідно виділити із земель резервного фонду Бирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. З довідки виданої відділом Держземагенства у Бершадському районі від 18.02.2015 року вбачається, що Бирлівській сільській раді Бершадського району Вінницької області відповідно до розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 25.03.2002 року № 76 розмір земельної частки (паю) становить 2,05 га в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі(на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). За змістом ст. 10 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв)» для забезпечення гласності щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) сільська, селищна, міська рада та районна державна адміністрація в межах своїх повноважень зобов'язані: оприлюднити список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), шляхом розміщення його в загальнодоступних місцях за 10 днів до початку проведення розподілу земельних ділянок. Ст.ст. 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Судом встановлено, що позивач пропустив строк звернення до суду через те, що перебував за межами України і такого факту, як оприлюднення списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), шляхом розміщення його в загальнодоступних місцях за 10 днів до початку проведення розподілу земельних ділянок небуло. Таким чином суд вважає поважними причини пропущення позовної давності, а тому порушене право підлягає захисту .

Outcome: approved