Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду 27.10.2021 року з заявою про встановлення факту смерті його батька [PERSON] , [INFO] , який помер місті Горлівка Донецької області. У позовній заяві зазначив, що в м. Горлівка Донецької області, проживав батько заявника - [PERSON] , який мав спадкове майно. [INFO] [PERSON] помер в м. Горлівка Донецької області (на даний час являється окупованою територією). Заявник, як спадкоємець першої черги має право на успадкування майно батька. Свідоцтво про смерть видали на тимчасово окупованій території, яке являється в Україні недійсним. З приводу отримання свідоцтва про смерть [PERSON] звернувся на консультацію до Благовіщенського районний відділу ДРАЦС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), де йому пояснили, що з приводу даного питання йому необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення факту смерті батька. Єдиним документом, що підтверджують факт смерті на території непідконтрольній державній владі, є свідоцтво про смерть, яке видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим, а тому з метою захисту своїх прав він змушений звернутися до суду для успадкування зазначеної земельної ділянки. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд заяви у їх відсутність. Вимоги заяви підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до залу судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення вимог заяви не заперечував. Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.10.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть виданого 13 серпня 2021 року Міським відділом РАЦС Горлівського міського управління юстиції Міністерства юстиції помер [PERSON] , місце смерті місто Горлівка, Донецької області ( а.с.10) Як встановлено судом, заявник мав намір встановити факт смерті [PERSON] оскільки це має юридичне значення, а саме для отримання належного свідоцтва про смерть, та настання наслідків, відповідно до законодавства України. Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно з ч. 1,2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Частиною 1ст. 17 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, не є підставою для реєстрації смерті на території України. Згідно зі ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 рокуза № 1150/13024. Встановлення факту смерті батька має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту його смерті та видачі свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved