Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Представник позивача Кіріченко В.М., який діє від імені Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"(далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 28.02.2008 та отримав встановлений кредитний ліміт на карту. У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договоромстаном на 27.10.2020 виникла заборгованість у розмірі 17411,43 грн., з них: 16802,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 608,68 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2102 грн. Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.01.2021 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження. Представник АТ КБ "Приватбанк" у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-287 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28.02.2008 ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та відповідач [PERSON] уклали договір кредиту б/н від 28.02.2008 шляхом підписання останнім заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, розмір якого за період користування кредитними коштами збільшився до 11000 грн. на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Стосовно встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.3.2, 3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Заявою, підписаною відповідачем, підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі (а.с.16). В порушення умов договору та вимог статей 526, 527, 530 ЦК України [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконує, що призвело до утворення станом на 27.10.2020 заборгованості в сумі 17411,43 грн. з яких: 16802,75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 608,68 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Як вбачається із розрахунків заборгованості, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачці кредит, а відповідачка кредит вчасно не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість (а.с.4-13). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.634 ЦК України вказує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач, окрім тіла кредиту просить стягнути з відповідача заборгованість по простроченими відсотками. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, на підтвердження своїх позовних вимог у цій частині, банк надав заяву підписану [PERSON] (а.с.16), Витяг з Тарифів,Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, в яких зазначено ряд ключових умов стосовно користування кредитними коштами, прав та обов`язків клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін (а.с.17-22), а також сформованим витягом платежів здійснених [PERSON] (а.с.36-44). При цьому заява від 28.02.2008 року містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування, процентна ставка взагалі не зазначена. Окрім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими витягами ознайомився і погодився [PERSON] , підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Таким чином, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦПК України, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вище зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17. Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченими відсотками відсутні. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 28.02.2008 станом на 27.10.2020 в розмірі 16802,75 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 96,5% (16802,75 х 100 : 17411,43), судовий збір слід стягнути в розмірі 2028,43 грн. (2102 х 96,5: 100).

Outcome: partial