Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра», [PERSON], за участю третьої особи - відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту, накладеного державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ Остачинською І.А. на автомобіль марки «DADI», модель: BDD1022SE, рік випуску: 2006, реєстраційний номер: [NUMBER], що зареєстрований на ім'я [PERSON], припинення розшуку вказаного автомобіля та заборони органам ДВС вчиняти будь-які дії пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права розпорядження відносно зазначеного автомобіля посилаючись на те, що 23.03.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIН0АК00021413, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 85163,55 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та [PERSON] уклали договір застави автотранспорту № VIН0АК00021413 від 23.03.2007 року. Відповідно до умов договору застави відповідач [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль передав в заставу позивачу автомобіль марки «DADI», модель: BDD1022SE, рік випуску: 2006, реєстраційний номер: [NUMBER]. 26.07.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ Остачинською І.А. при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Замостянським районним судом м.Вінниця про стягнення на користь ПАТ КБ «Надра» з [PERSON] заборгованості в розмірі 16700 грн. 38 коп. накладено арешт на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON] та оголошено автомобіль в розшук. Згідно ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Право застави у позивача ПАТ КБ «Приватбанк» виникло 23.03.2007 року, а постанови про розшук майна боржника та про арешт майна боржника були винесені 26.07.2013 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Крім того заборгованість [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» складає 498260 грн., що значно перевищує вартість предмету застави. Згідно ст.14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Тому, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити, розглянути справу у його відсутності та в разі неявки відповідачів винести заочне рішення. Відповідач [PERSON], представник відповідача ПАТ КБ «Надра» та представник третьої особи ВДВС Вінницького РУЮ в судове засідання не з'явилися, по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення, що знаходяться в матеріалах справи. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши заяву представника позивача, вивчивши матеріали справи, а саме: кредитний договір, договір застави рухомого майна, постанову про розшук майна боржника, постанову про арешт майна боржника, та інші, що також стверджують позов, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Так, судом встановлено, що 23.03.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № VIН0АК00021413, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 85163,55 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та [PERSON], того ж дня уклали договір застави автотранспорту № VIН0АК00021413, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки «DADI», модель: BDD1022SE, рік випуску: 2006, реєстраційний номер: [NUMBER]. 26.07.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Вінницького РУЮ Остачинською І.А. при примусовому виконанні виконавчого листа виданого Замостянським районним судом м.Вінниця про стягнення на користь ПАТ КБ «Надра» з [PERSON] заборгованості в розмірі 16700 грн. 38 коп. було винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено розшук автомобіля «DADI», модель: BDD1022SE, реєстраційний номер: [NUMBER], а також того ж дня було винесено постанову якою накладено арешт на вказаний автомобіль. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Згідно ст. 52 вказаного Закону стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. У відповідності до п.п. 3, 4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, та, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави. Відповідно до ст. 585, ч. 2 ст. 586, 589 ЦК України, право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Право застави у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 23.03.2007 року, а постанови державного виконавця ВДВС Вінницького РУЮ про розшук майна боржника та про арешт майна боржника, якими оголошено розшук автомобіля «DADI», модель: BDD1022SE, реєстраційний номер: [NUMBER], а також накладено арешт на вказаний автомобіль були винесені 26.07.2013 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави. Крім того, заборгованість відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» значно перевищує вартість предмету застави. Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, може звернутись до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом ст. 572 ЦК України. Згідно ст.14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Тому підлягають до задоволення позовні вимоги позивача, щодо звільнення з-під арешту, накладеного державним виконавцем ВДВС Вінницького РУЮ на автомобіль марки «DADI», модель: BDD1022SE, реєстраційний номер: [NUMBER], що зареєстрований на ім'я [PERSON], та щодо припинення розшуку оголошеного Державним виконавцем ВДВС Вінницького РУЮ автомобіля «DADI», модель: BDD1022SE, реєстраційний номер: [NUMBER]. В задоволенні позовних вимог щодо заборони органам ДВС вчиняти будь-які дії пов'язані з обмеженням ПАТ КБ «ПриватБанк» права розпорядження відносно автомобіля «DADI», модель: BDD1022SE, реєстраційний номер: [NUMBER] необхідно відмовити, так як позивачем не вмотивовано не надано жодних доказів в підтвердження вчинення дій пов'язаних з обмеженням права розпорядження позивачем автомобілем «DADI», реєстраційний номер: [NUMBER]. Також суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті за судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягають до стягнення на користь позивача з відповідачів [PERSON] та ПАТ КБ «Надра» в рівних частках з кожного по 121,8 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved