Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

15.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з позовом про відшкодування шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.05.2014 року на просп. Науки м. Київ, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перебіг дорогу в невстановленому для переходу пішоходам місці чим спричинив дорожню транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки "Деу" д/з [NUMBER], який належить [PERSON] На підставі договору та відповідно до страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування АСК "ОМЕГА" було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8 688 грн. 30 коп. 28.08.2014 року позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою, однак коштів так і не отримав, тому ПАТ "Акціонерна страхова компанія "ОМЕГА" було вимушено звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині суми позову, проте заперечив проти обставин при яких сталася дорожньо-транспортна пригода. Заслухавши пояснення відповідача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2014 року на просп. Науки в м. Києві Пазина [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння перетинав дорогу в невстановленому для переходу пішоходам місці чим спричинив дорожню транспортну пригоду, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки "Деу" д/з [NUMBER], який належить [PERSON] 19.06.2014р. старшим слідчим ВР ДТП СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві винесено постанову, якою, в зв'язку з надходженням від [PERSON] заяви про відмову від залучення його в якості потерпілого, закрив кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 12014100010004194 від 21.05.2014р. Вказана постанова відповідачем в порядку визначеному КПК України неоскаржена. Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту від 10.12.2013р. автомобіль марки "Деу" д/з [NUMBER] було застраховано у ПАТ "Акціонерна страхова компанія "ОМЕГА". На підставі договору та відповідно до звіту оцінки автотранспорту № 2841 від 23.05.2014р., розрахунку суми страхового відшкодування від 23.06.2014р., страхового акту № 10315-Т від 24.06.2014р., ПАТ "Акціонерна страхова компанія "ОМЕГА" було виплачено [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 8 688 грн. 30 коп. (видатковий касовий ордер від 04.07.2014р.). 28.08.2014 року позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату суми сплаченого страхового відшкодування, яка останнім залишена без задоволення. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі вищевикладеного в сукупності вбачається, що вимоги позивача до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved