Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

24 лютого 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся комунальний заклад "Межівська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" з заявою про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу. Доводи заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в туб кабінеті комунального закладу "Межівська центральна районна лікарня" із захворюванням на туберкульоз з бацило виділенням, маючи діагноз: РТБ (13.02.2015) легень (дисемінований) дистр+мбт+м+к0+ рез0 гіс0 кат2 ког1 (2015), що підтверджено лабораторними методами дослідження та висновком Павлоградської центральної лікарської консультативної комісії 13 лютого 2015 року. [PERSON] призначено стаціонарне лікування в Павлоградському ПТД, втім останній відмовляється від його проходження. Зауважується, що з членами родини проводилась роз'яснююча робота з приводу можливого їхнього інфікування. На даний час хворий [PERSON] перебуває вдома, чим створює загрозу для оточуючих. Вказана вище форма захворювання являється заразною та небезпечною для інших осіб. Про необхідність курсу лікування [PERSON] поінформовані лікуючим лікарем. Окрім цього останній відвідує громадські місця та створює загрозу зараження туберкульозом для оточуючих. Заявник просить суд провести обов'язкову госпіталізацію хворого [PERSON] до комунального закладу "Павлоградського протитуберкульозного диспансеру Дніпропетровської обласної ради" строком на три місяці, а також зобов'язати хворого [PERSON] пройти курс лікування туберкульозу в стаціонарі, дотримуватись режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватись вимог санітарно-гігієнічних і санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах, не порушувати протиепідемічний режим, що становить загрозу зараження туберкульозом інших осіб. З огляду на те, що [PERSON] епідеміологічно небезпечний для оточуючих додатково просять розглянути справу за його відсутності. У судовому засіданні представник заявника Гейнле Ольга Миколаївна підтвердила обставини, які викладені вище при цьому наполягала на їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в туб кабінеті комунального закладу "Межівська центральна районна лікарня" із захворюванням на туберкульоз з бациловиділенням, маючи діагноз: ВДТБ (13.02.2015) легень (дисемінований) дистр+мбт+м+к0+ рез0 гіс0 кат2 ког1 (2015), що підтверджено лабораторними методами дослідження та висновком Павлоградської центральної лікарської консультативної комісії 13 лютого 2015 року (а.с.3). Висновок лікарсько-консультативної комісії комунального закладу "Межівська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" про необхідність госпіталізації хворої було досліджено у судовому засіданні. Згідно ст. 53 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я" з метою охорони здоров'я населення органи і заклади охорони здоров'я зобов'язані здійснювати спеціальні заходи профілактики та лікування соціально небезпечних захворювань (туберкульоз, психічні, венеричні захворювання, СНІД, лепра, хронічний алкоголізм, наркоманія), а також карантинних захворювань. Порядок здійснення госпіталізації та лікування таких хворих, у тому числі і у примусовому порядку, встановлюється законодавчими актами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Частиною 3 статті 11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" передбачено, що примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. В силу ч.ч.1,2 ст. 286 ЦПК України розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Після набрання законної сили рішенням суду про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації суд надсилає рішення відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони майна особи, стосовно якої ухвалено рішення суду. Зважаючи на те, що [PERSON] є бактеріовиділювачем, розповсюджувачем інфекції туберкульозу, не дотримується протиепідемічного режиму та становить епідемічну загрозу для суспільства, порушує права громадян на безпечні умови життя, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про обов'язкову її госпіталізацію до протитуберкульозного закладу КЗ "Павлоградський протитуберкульозний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" на строк три місяці. Рішення про задоволення заяви про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації на встановлений законом строк. Відповідно до п. 21-1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про міліцію" міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана: здійснювати за рішенням суду привід осіб, хворих на заразні форми туберкульозу, до протитуберкульозного закладу.

Outcome: approved