Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] 26.09.2017 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сільськогосподарське підприємство Добрий господар» про стягнення з відповідача орендної плати за договором оренди землі за 2016 рік, пені за несвоєчасну виплату орендної плати; трьох процентів річних від простроченої суми. 13.11.2017 року до суду надійшла від позивача заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив стягнути з відповідача лише пеню за несвоєчасну виплату орендної плати; три проценти річних від простроченої суми, а також розірвати договір оренди землі. 30.11.2017 року ухвалою суд заяву про уточнення позовних вимог задовольнив частково, а саме прийнято її до розгляду в частині виключення із позовних вимог вимоги про стягнення орендної плати, а також в частині збільшення сум пені та процентів. У прийнятті до розгляду позовної вимоги про розірвання договору оренди землі відмовлено, як і відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення заяви про уточнення позовних вимог без розгляду. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував таким: 19.02.2014 року між ним та відповідачем укладено договір оренди належної йому землі, площею 11,7630 га ріллі, кадастровий номер 6324584200:10:000:0009, розташованої в межах Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області. Договір укладено строком на 5 років із виплатою орендної плати у строк до 30 жовтня кожного року оренди. За 2016 рік відповідач не провів вчасно орендну оплату, в результаті чого станом на день звернення до суду із позовом 26.09.2017 року заборгованість по орендній платі за 2016 рік склала 11922,35 грн. Дану суму відповідач сплатив лише 22.10.017 року у розмірі 12000,00 грн. Хоча відповідач сплатив орендну плату, проте, позивач відповідно до положень ЦК України та договору оренди землі вважає, що має право ставити перед судом питання про стягнення з відповідача на свою користь пеню за прострочення виконання зобовязання за договором, а також процентів. Розрахунок суми вказаних платежів позивач зазначив в позовній заяві і складає: пеня 4166,71 грн. за 356 днів прострочення з 31.10.2016 року по 21.10.2017 року та 3% річних в сумі 348,85 грн. Також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 640,00 грн. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечував проти заявлених вимог та просив суд відмовити позивачеві у їх задоволенні. Зокрема, зазначив, що заборгованість по орендній платі за 2016 рік, дійсно у підприємства перед позивачем була, але вона була погашена і 22.10.2017 року вона позивачеві сплачена, проте з перевищенням належної до виплати суми і грошових зобовязань на разі між сторонами немає. Крім того, представник відповідача вважає, що представник позивача адвокат [PERSON] не має належних документів на представлення інтересів [PERSON] в даному судовому процесі і її пояснення не можуть бути прийняті судом, як допустимі та належні докази. Суд, вивчивши уточнену позовну заяву, письмові пояснення, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що між [PERSON] та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство Добрий господар» 19.02.2014 року був укладений договір оренди належної першому земельної ділинки площею 11,7630 га ріллі, кадастровий номер 6324584200:10:000:0009, розташованої в межах Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.8-10). Договір укладено строком на 5 років із виплатою орендної плати у строк до 30 жовтня кожного року оренди. За 2016 рік відповідач не провів вчасно орендну оплату, в результаті чого станом на день звернення до суду із позовом 26.09.2017 року заборгованість по орендній платі за 2016 рік склала 11922,35 грн. Дану суму відповідач сплатив лише 22.10.017 року у розмірі 12000,00 грн. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За ч.1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст. 640, ч.2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки. З огляду на ст.13 Закону №161-Х1У договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Сторони по справі уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки. Згідно зі ст.21 Закону №161-Х1У орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується Орендарем у формі та розмірі 5 % від нормативно-грошової оцінки землі. Згідно вимог ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Пунктом 14 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення. Оскільки останнім днем сплати орендної плати за 2016 рік було 30.10.2016 року, то саме з 31.10.2016 року має почати перебіг строку невиконання умови договору щодо цього, і саме 21.10.2017 року він має закінчитися, бо 22.10.2017 року борг був вже відсутній. Таким чином, пені нараховано позивачем за 356 днів в сумі 4166,71 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3% річних позивач вирахував в сумі 348,85 грн. Зазначені дві суми пеня та 3% річних представником відповідача у останніх письмових поясненнях фактично визнані і їхня математична правильність не оспорювалася. Сторона відповідача лише зазначила, що оскільки позивачеві була переплачена надміру орендна плата, то обидві суми враховані у виплаті згідно видаткового касового ордеру № 1125 від 22.10.2017 року (а.с.33). Проте, з таким твердженням сторони відповідача суд погодитися не може. По-перше, даний ордер не містить у своєму тексті будь-якого посилання на те, що в сумі 41922,35 грн. міститься сума пені та 3% річних і це є лише припущенням представника відповідача, бо в ньому вказано орендна плата; по-друге, сума 41922,35 грн. складається з двох сум орендної плати за 2016 та 2017 роки, а за останній рік орендна плата не була предметом спору у суді і її розмір виходить за межі судового розгляду. Посилання представника на неналежне представлення інтересів позивача адвокатом [PERSON] судом також до уваги не береться. По-перше, нею надано всі необхідні документи на підтвердження своїх повноважень (а.с.17-19); по-друге, надані нею усні пояснення в суді не спростовують таку саму позицію її довірителя, викладену ним у своїх письмових поясненнях та уточненнях, і не є доказами в світлі ЦПК попередньої та теперішньої його редакцій, бо можуть бути доказами у разі лише допиту представника у якості свідка. Враховуючи викладене, суд вважає, позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім стягнення сум пені та 3% річних з відповідача на користь позивача підлягає стягненню і сума судового збору в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved