Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

В серпні 2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва звернувся позивач ТОВ "Схід Фінанс" з позвоом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, яке належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Схід Фінанс" , а саме з нежитлових приміщень , загальною площею 171,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] , запи с про арешт яких було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 35582316 на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер 34923613, виданої 20.12.2012 державним виконавцем Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Ульяновим О.Ю. - з одночасним вилученням з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищевказаного запису про обтяження (арешт нерухомого майна) за № 35582316. Позов обґрунтований наступними обставинами. Позивач став власником спірних приміщень , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.02.2020 року. Після отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.07.2020 року Товариству стало відомо, що окрім запису про реєстрацію права власності міститься і інформація , що 20.02.2020 року згідно із рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( із відкриттям розділу) індексний номер 51236449 державним реєстратором Радсадівської сільською ради Миколаївського району Миколаївської області Прасоловою Л.М. було внесено до Державного реєстру запис про державну реєстрацію обтяжень щодо нежитлових приміщень за № 35582316 - на підставі Постанови про арешт майна боржника серія та номер 34923613, виданої 20.12.2012 державним виконавцем Центрального відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Ульяновим О.Ю. за ивдом обтяження "арешт нерухомого майна", особою, майно/права якогї обтяжуються визначено " [PERSON] ", особа, на користь якої встановлено обтяження- не визначено. Отже, арешт на вказані нежитлові приміщення накладався в межах виконавчого провадження, бборжником по якому виступав відповідач. Вказаний арешт порушує на теперішній час права влансика вказаних приміщень, адже ТРВ "Схід Фінанс" не є стороною у вкзааному виконавчому провадженні. Крім того згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень на теперішній час відсутні будь-які виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] . За такого, просять на підставі ст.ст. 317,319,391 ЦК України та ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" про задоволення позову. Ухвалою від 20.08.2020 року відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду справи №490/4974/20 за позовною заявою ТОВ "Схід Фінанс" до [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна, третя особа Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. 02.09.2020 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою судді від 03.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі . У зв`язку з великою навантаженістю, призначити підготовче судове засідання на 17.11.2020 року. Витребувано з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відомості щодо виконавчого провадження відносно боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , а також копію постанови про арешт від 20.12.2012 р., серія та номер 34923613. Протокольною ухвалою суду від 25.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі. Судові засідання неодноразово відкладалися в зв`язку з технічною неможливістю проведення відеоконференції за клопотанням представника позивача. В судове засідання представника позивача та третя оосба надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач просив про задводення позову, третя оосба просить розглядати справу на підставі наявних у справі доказів.. Відповідач в судове засідання не з`явивися, просив відкласти розгляд справи , оскіьки готує документи про оскарження права власності на нежитлові приміщення, які на його думку вибули з його власності неправомірно. Відзиву чи заперечень на позов не надав. За такого, судом ухвалено проводити розгляд справи за відстуніцості представників сторін, сокільки в справі достатньо даних про права та обов`язкі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивичивши матеріали цивільної справи , судом встановлено наступне. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав ТОВ "Схід Фінанс" є власником нежитлових приміщень , загальною площею 171,6 кв.м. за адресою [ADDRESS] ( літера А-3 з № 1 по № 20 , нежитлові приміщення підвалу житлового будинку). Право власності зареєстровано 17.02.2020 року, підстава виникнення права власності : дублікат договору іпотеки № 63 , виданий 16.01.2020 року приватним нотаріусом миколаївського МНО Літвінчук А.А., документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання письмово вимоги іпотекодержателя від 06.009.2019 та від 03.10.2019, заява (вимога) про порушенян основного зобов`язання від 29.07.2019 року ТОВ "Схід Фінанс". Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер : 51236449 від 20.02.2020 , [PERSON] , державний реєстратор Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. 04.04.2008 року була проведена державна реєстрація іпотеки на вказані приміщення , строк виконання основного зобов`язання 03.04.2018 року, розмір основного зобов`язання 105 000 доларів США, майновий поручитель [PERSON] , іпотекодержатель ТОВ "Схід Фінанс". Також, в інформації зазначено обтяження нерухомого майна - арешт зазначеного нерхуомого майна , реєстраційний номер обтяження: 35582316, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника , серія та номер 34923613 ,виданий 20.12.2012, видавник: Центральний відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. Згідно даних пошуку викоанвчих прваджень в АСВП станом на 28.07.2020 року - наявні відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] , стягувач МКП "Миколаївводоканал", ПАТ "ДельтаБанк" ( ВП № 58854384 приватний виокнавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д.) ТОВ "СхідФінанс"- ( з 01.02.2019 року Центарльний ВДВС, ВП № 58249559) , ПАТ "ВАБ" - ( ВП № 57435701, приватний виокнавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков А.Д., з 16.10.2018 року). Згідно відповіді Центрального ВДВС , матеріали ВП № 34923613 , відкритого 26.10.2012 року та завершеного 06.09.2013 року - знищені в зв`язку з закінченням терміну їх зберігання. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей15,16 Цивільного процесуального кодексу Українирозглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені вст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Заст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно дост. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження`особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На час розгляду справи вказаний арешт, накладений на вказане нерухоме майно, порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положенняст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. При цьому суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача, щодо неправомірності набуття права власності на вказане майно позивачем, оскільки таке твердження нічим не підтверджено. Крім того, позовні вимоги заявлено виключно щодо зняття арешту, який накладено в межах виконавчого провадження, яке вже завершено 8 років потому, отже вирішення цих вимог не перешкоджає відповідачеві захищати свої порушені, на його думку, права у встановлений законом спосіб Враховуючи вищевикладене,, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог ( а саме 50% судового збору, сплаченого при подачі позову, оскільки позовні вимоги повинні бути заявлені також і до інших належних відповідачів, як-то стягувач у виконавчому провадженні).

Outcome: approved