Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

В липні 2017 року позивач КП «ХТМ» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Свої позовні вимоги КП «ХТМ» обґрунтовує тим, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується послугами та є абонентам КП "Харківські теплові мережі", однак не сплачує вартість цих послуг. Посилаючись на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», які регулюють відносини між виконавцем послуг (КП «ХТМ») та споживачами, які отримують ці послуги. Відповідно до положення ст.625 ЦК України щодо відповідальності боржників за прострочення виконання грошового зобов'язання. Просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.11.2010 року по 28.02.2017 року у розмірі 29810,40 грн. із них: 24133,66 грн. за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2010 року по 28.02.2017 року; 3% річних у розмірі 590,01 грн., інфляційні втрати у розмірі 3486,73 грн., а також відшкодувати судові витрати у справі у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 40-5556/174 від 28.12.2016 р., в судовому засіданні заявила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за довіреність №529 від 11.09.2018 року - [PERSON] з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував, також просив суд застосувати строки позовної давності. Крім того надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово - комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. 12.04.2017 р. Дзержинським районним судом м. Харкова відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання. Відповідач користується вказаними послугами з теплопостачання, чим підтвердив свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ним та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. Згідно відповіді, відповідач зареєстрований за адресою, вказаною у позові. Він є споживачем послуг опалення та гарячої води шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 4202. З розрахунку наданого позивачем вбачається, що за вказаний період позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Згідно ч. 3, ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки представник відповідача заявив про застосування позовної давності, позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" в частині стягнення заборгованості за теплопостачання задоволенню за період з 01.11.2010 р. по 30.03.2014 р. не підлягають, у зв'язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Судом встановлено, що за період з 01.04.2014 р. по 28.02.2017 р. заборгованість відповідача складає 16846,09 грн. Таким чином, на підставі викладеного, позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875 - IV споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ст. 541 ЦК України визначено поняття солідарного зобов'язання. Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь - кого з них окремо. Заборгованість по оплаті комунальних послуг підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку, оскільки повнолітні члени сім'ї наймача в силу ст. 64 ЖК України несуть солідарну відповідальність по зобов'язаннях, що випливають з договору найма житлового приміщення. У ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми. Суд, враховуючи сплати заборгованості за послуги з теплопостачання, перевіривши розрахунки інфляційних витрат у розмірі 3486,73 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 590,01 вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, адже відповідно до їх розрахунку, вони нараховувались в період з 01.06.2014 року по 28.02.2017 року в межах позовної давності. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 1184,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV , ст. ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 257, 541, 543, 638 - 639, 642 ЦК України,

Outcome: partial