Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

20 травня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виготовлення дитині проїзного документа для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди і супроводу другого з батьків, третя особа Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради Донецької області, посилаючись в позовні заяві на те, що з 09 вересня 2006 року по 12 червня 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу у них народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з матірю. На теперішній час відповідач участі в вихованні та утриманні дитини не приймає, син знаходиться у позивача на повному утриманні, самостійно займається вихованням та піклуванням за ним. В добровільному порядку вирішити проблему оформлення документів та виїзд за кордон позивачки разом з сином, з відповідачем, позитивних результатів не дало. Відсутність згоди з боку батька на виїзд неповнолітньої дитини за межі України разом з матірю порушує право дитини, тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений своєчасно та належним чином відповідно до оголошення в газету «Урядовий курєр» № 124 (2744) від 06 липня 2016 року. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Добропільської міської ради Донецької області в судове засідання не зявились, представник надав суду заяву про слухання справи в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2006 року по 12 червня 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, що підтверджується рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2014 року, яке набрало законної сили. (арк.справи 7). Від даного шлюбу народилась дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 01 грудня 2009 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька Донецькій області, актовий запис №1035 (арк.справи 6). Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Так, згідно паспортних даних позивача та свідоцтва про народження дитини, вони є громадянами України. Дитина проживає разом з матірю, це факт в судовому засіданні не спростовується та не заперечується учасниками судового розгляду, а також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родити. (арк.справи 18). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На теперішній час, позивачка має бажання та можливість виїхати з дитиною за кордон у Туреччину, Грузію та інші держави, однак без згоди відповідача це не можливо. Отже, з матеріалів справи неможливо з'ясувати об'єктивні причини, за якими відповідач відмовляє позивачці в наданні згоди на короткочасний виїзд дитини за кордон України, тим самим безпідставно зловживаючи своїми правами і завдаючи моральної травми власній дитині. В даному випадку виїзд дитини за кордон не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матірю або довгострокове перебування за межами України з інших причин, і тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на піклування, спілкування та виховання дитини ніяким чином не порушується і не обмежується. Разом з тим, суд вважає, що позивачкою вказано період виїзду за державний кордон України - протягом пяти років з моменту оформлення проїзних документів, що не порушує прав ні неповнолітньої дитини, ні відповідача, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved