Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

30 грудня 2014 року позивач звернуласьдо суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить визнати незаконними та скасувати рішення МСЕК № 1: акт огляду № 499 від 26.03.2012, витяг з акта огляду разом з довідкою сер. МСЕ-ЧНВ № 205766 від 26.03.2012 та акт огляду № 978 від 26.06.2013, витяг з акта огляду разом з довідкою сер. АВ № 0111363 від 26.06.2013; акт огляду № 746 від 20.05.2009, витяг з акта огляду разом з довідкою сер. МСЕ-ЧНВ № 059303 від 20.05.2009 - залишити в силі. В обґрунтування позову зазначив, що оскаржуване рішення прийнято з грубим порушенням чинного законодавства України, без обстеження позивача та проведення необхідних медичних досліджень. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню через їх безпідставність. Позивач до суду не з'явилася, про та місце розгляду справи оповіщена, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 20 Положення про медико соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 11317, комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України. Відповідно до п. 7 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого цією ж постановою, комісія проводить огляд тимчасово непрацездатної особи, що звернулася для проведення медико-соціальної експертизи, протягом п'яти робочих днів з дня надходження направлення лікарсько-консультативної комісії та приймає рішення про наявність чи відсутність інвалідності. Відповідно до п. 16, комісія визначає ступінь втрати здоров'я, групу і час настання інвалідності та їх причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та за наявності:посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції з відміткою про перереєстрацію або посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;посвідчення потерпілої дитини серії "Д" та вкладишу до нього для потерпілих дітей-інвалідів при досягненні ними 18 років. З2009року позивачеві була встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС.При чергових переоглядіу 2012 році встановлена ІІІ група інвалідності загального захворювання. Комісія визначає ступінь втрати здоров'я, групу, час настання інвалідності та їх причинний зв'язок з Чорнобильською катастрофою на підставі експертного висновку, визначеного в установленому порядку МОЗ лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я, міжвідомчої експертної ради чи постанови військово-лікарської комісії про причинний зв'язок захворювання з Чорнобильською катастрофою та при наявності необхідних документів. З матеріалів справи вбачається, що позивач отримала дозу опромінення щитовидної залози радіаційним йодом, яка перевищує рівні, встановлені Міністерством охорони здоров'я України, у зв'язку із чим видано посвідчення серії [NUMBER]від 18.06.2009. 29 лютого 2012 року на засіданні Чернігівської обласної спеціалізованої ЛКК прийняте рішення, яке оформлене протоколом № 8, про скасування попереднього рішення про причинний зв'язок захворювання на рак щитовидної залози [PERSON], прийняте на підставі експертного висновку № 52 від 06.05.2009. Зазначене вище рішення комісії було скасовано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.09.2014у справі за позовом [PERSON] до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Чернігівський обласний центр радіаційного захисту та оздоровлення населення", яке набрало законної сили. Враховуючи те, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для всіх державних установ, організацій, фізичних та юридичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, і воно впливає на вирішення даної справи, висновки МСЕК від 26.03.2012 про те, що захворювання позивачки не пов'язано з впливом аварії на ЧАЕС, є незаконним. Крім того, 09.04.2013 Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України складений експертний висновок, яким позивачеві був встановлений причинний зв'язок захворювання з впливом аварії на ЧАЕС. Відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, встановлення інвалідності заочно не проводиться за п'ятьма найбільш поширеними нозологічними формами захворювань, визначеними у переліку, що затверджується МОЗ, а також у разі, коли вона спричинена: нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров'я); професійним захворюванням; захворюванням, одержаним під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; захворюванням, пов'язаним з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 11 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать: особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у ст. 27 цього Закону, та яким в дитячому віці встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико - соціальній експертній комісії відповідно до частини 5 ст. 17 цього Закону. Статтею 6 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що захист прав, свобод і законних інтересів інвалідів забезпечується в судовому або іншому порядку, встановленому законом. Громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його інвалідом. Відповідно до п. 25 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, голова або члени комісії, винні у прийнятті неправильного рішення і незаконній видачі документів про інвалідність, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Позивач просив скасувати акт огляду № 499 від 26.03.2012, витяг з акта огляду разом з довідкою сер. МСЕ-ЧНВ № 205766 від 26.03.2012 та акт огляду № 978 від 26.06.2013, витяг з акта огляду разом з довідкою сер. АВ № 0111363 від 26.06.2013, якими була встановлена 3 група інвалідності загального захворювання та змінена причина захворювання, яке пов'язано з впливом аварії на ЧАЕС, проте, огляд інваліда у МСЕК відповідно до Положення про медико соціальну-експертизу проводиться комісією колегіально, підписується головою комісії МСЕК, а тому він не може бути скасований, а відповідно до норм закону може бути визнаний незаконним. Також відсутні підстави для задоволення вимоги позивача щодо залишення в силі акта огляду № 746 від 20.05.2009, витягу з акта огляду разом з довідкою сер. МСЕ-ЧНВ № 059303 від 20.05.2009, оскільки вказані документи не скасовані, не визнані не дійсними і такий спосіб захисту судом цивільного права як залишення в силі певного документу не передбачено чинним законодавством. За таких обставин, проаналізувавши сукупність доказів, наданих сторонами, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial