Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначив, що на підставі договору № ROH0GK00000016 від 27.03.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 35000 дол. США на термін до 27.03.2018 року і зобов`язувалась повернути кошти та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 27.03.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки №ROH0GK00000016/1, відповідно до якого останній несе солідарну відповідальність разом з [PERSON] за невиконання нею умов кредитного договору. У порушення умов договору [PERSON] зобов`язання не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість у сумі 50737, 02 дол. США, яка складається з 23751, 26 дол. США - заборгованість за кредитом, 12955, 45 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2940, 00 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 11090, 31 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, Представник подав до суду суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають в повному обсязі, просять відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] будучи раніше присутнім в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. У своїх письмових поясненнях, що подані до суду, вказав, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» вважає безпідставними, оскільки рішенням Рівненського міського суду від 07 листопада 2013 року в справі №569/3447/13-ц стягнуто заборгованість за кредитним договором № ROH0GK00000016 від 27 березня 2006 року в розмірі 33216,92 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.12.2012 року складає 265403,19 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином позивач 26.09.2012 року скористався правом вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, шляхом надіслання вимоги про дострокове повернення кредитних коштів та звернення до Рівненського міського суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Вважає, що такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, тобто відповідно до приписів частини другої статті 1050 ЦК змінив строк виконання основного зобов`язання, скоротивши його. Представник позивача вважає, що зазначений кредитний договір припинив свою дію після спливу 30 днів з 26.09.2012 року і позивач втратив можливість нарахування та стягнення відсотків за цим кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. Окрім того зазначає, що у випадку продажу іпотечного майна заборгованість [PERSON] за договором повинна була б зменшитись на суму, за яку таке майно було реалізовано. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № ROH0GK00000016, відповідно до якого банк надав останній кредит у розмірі 35000 дол. США на термін до 27.03.2018 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 27.03.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки № ROH0GK00000016/1, відповідно до якого останній несе солідарну відповідальність разом невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Як вбачається із копії рішення Рівненського міського суду від 07 листопада 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" за кредитним договором №ROHPGК00000016 від 27 березня 2006 року в розмірі 33216,92 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.12.2012 року складає 265403,19 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №ROHPGК00000016 від 27 березня 2006 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" з укладенням від імені [PERSON] договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Виселено [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Даний факт позивачем не заперечується та зазначається у відзиві на заяву про перегляд заочного рішення від 12.10.2020 року, окрім того представник позивача вказала, що за даним договором рахується заборгованість. Як вбачається із копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 жовтня 2014 року ВП №45112455 державним виконавцем ДВС Рівненського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/3447/13-ц, що виданий 11.04.2014 року. Як встановлено судом із п.1.1 копії договору купівлі-продажу від 15 липня 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі за №502 ПАТ КБ «Приватбанк», як продавець, діючи на підставі ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку», договору іпотеки № ROH0GК00000016 від 27 березня 2006 року та заочного рішення, винесеного суддею Рівненського міського суду Рівненської області Бердієм М.А. 07 листопада 2013 року у справі №569/3447/13-ц передає у власність покупцю [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору квартира, що відчужується за договором, належить на праві приватної власності [PERSON] . Як зазначено в п 1.4 та 2.1 Договору ринкова вартість квартири, згідно звіту про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, виданого приватним підприємством «Оцінка» 12 липня 2016 року становить 507527,00 гривень. Продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 509904,00 гривень, що Покупець перерахував в повному розмірі шляхом внесення готівки на поточний рахунок продавця № [NUMBER] в Публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» з призначенням погашення кредиту ІНН2317704382, ID 7761 в розмірі 509904,00 грн, що підтверджується квитанцією №0.0.559386455.1 від 27 травня 2016 року, виданими ПАТ КБ «Приватбанк». Як вбачається із копій меморіальних ордерів, зокрема №OCR1 від 30 травня 2016 року на рахунок Рівненської філії АТ КБ «Приватбанк» внесено 638,67 доларів США з призначенням платежу «погашення заборгованості по кредитному договору ROHОGК00000016 від 27.03.2006 року»; №HS020B0CR3 від 30 травня 2016 року на рахунок Рівненської філії АТ КБ «Приватбанк» внесено 9482,49 доларів США з призначенням платежу «погашення пені по кредитному договору ROHОGК00000016 від 27.03.2006 року»; № OCRО від 30 травня 2016 року на рахунок Рівненської філії АТ КБ «Приватбанк» внесено 10121,16 доларів США з призначенням платежу «погашення заборгованості по кредитному договору ROHОGК00000016 від 27.03.2006 року»; №BOGA0B1019 від 30 травня 2016 року на рахунок Рівненської філії АТ КБ «Приватбанк» внесено 20242,32 доларів США з призначенням платежу «погашення заборгованості реф.60634DNH6P894, инн 2317704382». Статтею 37 закону України "Про іпотекку" передбачекно, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що позивач звернувшись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про дострокове стягнення всієї суми заборгованості, в тому числі і відсотків, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, тим самим в односторонньому порядку змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України та ч.1 ст.1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосована лише в межах строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбаченні договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок відповідає позиції сформульованій Великою палатою Верховного Суду у справах №444/9519/12-ц від 28.03.2019, №127/15672/16-ц від 08.11.2019, №723/304/16-ц від 23.10.2019. Починаючи з 07 листопада 2013 року судовим рішенням було звернено стягнення на квартиру, що була предметом договору іпотеки за адресою: [ADDRESS] в рахунок погашення достроково стягнутої заборгованості за кредитним договором №ROHPGК00000016 від 27 березня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , що утворилась за станом на 26.12.2012 року. Отже, передбачений договором строк сплати відсотків за користування кредитом за кредитним договором №ROHPGК00000016 від 27 березня 2006 року, який був змінений подачею письмової вимоги про дострокове повернення кредиту, охоплюється дослідженим вище судовим рішенням від 07 листопада 2013 року. Враховуючи зазначені обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки банк змінив умови кредитного договору, пред`явивши письмову вимогу до боржника [PERSON] про дострокове повернення кредиту, та звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рамках заборгованості по цьому ж кредитному договору, судовим рішенням від 07.11.2013 року ці вимоги банку задоволені в межах строку кредитування з огляду на ч.2 ст. 1050 ЦК України, тому вимоги банку в даному позові про стягнення відсотків за користування кредитом після зміни умов кредитування та ухвалення судового рішення від 07.11.2013 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, у випадку якщо він стверджує, що заборгованість за даним договором є непогашеною повністю. Відповідно до ч.1 - 4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 та ч.6 ст.82 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.7 ст.82 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. На підтвердження своїх вимог про наявність заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ROHPGК00000016 від 27 березня 2006 року за тілом кредиту, відсотках та пені станом на час розгляду даної справи, зважаючи на звернення стягнення на іпотечне майно, яке було надане в забезпечення даного кредитного договору та його реалізацію, представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів цього, не навів розрахунку такої заборгованості. А отже, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed