Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк» ) звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу згідно кредитного договору в розмірі 13024,05 грн. та стягнення судових витрат по справі.. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.02.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № ROХRRХ14720153, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 1473,58 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Однак, взяті на себе зобов"язання за договором відповідачка не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 29.07.2016 року становила 13024,05 грн. Оскільки позичальник заборгованість не сплатила, то позивач просить суд стягнути заборгованість по кредиту, а також судові витрати по справі. Під час розгляду справи в суді представник позивача Станкевич В.О. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просить стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за кредитним договором № ROХRRХ14720153 укладеного 02.02.2007 року , в розмірі 13024,05 грн. та судові витрати по справі. Крім того суду пояснив, що при укладенні кредитного договору відповідачкою було подано паспорт, ідентифікаційний код. Чому відповідно до висновку експерта підпис у заяві позичальника виконаний не відповідачкою пояснити не може. Однак стверджує, що кредит надавався саме [PERSON] Відповідачка позов не визнала, суду пояснила, що кредитний договір № ROХRRХ14720153 з ПАТ КБ "Приватбанк" вона не укладала, його не підписувала, а відповідно кошти по ньому не отримувала. Всіма фінансовими питаннями в сім'ї займався її колишній чоловік. Чоловік брав її паспорт та ідентифікаційний код для оформлення коштів , що виплачуються при народженні дитини. Можливо він і оформив якийсь кредит на її ім'я, однак вона нічого не знала про цей кредит та коштів ніяких не отримувала. 14 травня 2008 року вона розірвала шлюб з чоловіком [PERSON], а [INFO] він помер. Тому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки ніякого відношення до цього кредиту немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд рахує, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Отже договір № ROХRRХ14720153 від 02.02.2017 року, укладений між ПАТ КБ Приватбанк" та [PERSON] є правочином. Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Статтею 208 ЦК України надано перелік правочинів, які належить вчиняти у письмовій формі. Одним із правочинів, які належить вчиняти у письмовій формі є: правочин між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. З матеріалів справи, зокрема заяви позичальника № ROХRRХ14720153 вбачається, що даний договір - правочин вчинявся у письмовій формі /а.с.6/. Частиною 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як стверджує відповідачка та її представник, відповідачка кредитного договору № ROХRRХ14720153 не підписувала. Про те, що підписи від імені позичальника в особі [PERSON] в графах "Підпис" в заяві позичальника № ROХRRХ14720153 від 02.02.2007 року виконанні не [PERSON], а іншою особою, підтверджує висновок експерта Рівненського НДЕКЦ № 1.1-23/17 від 30.03.2017 року /а.с.89-94/. Отже, відповідачка договір не підписувала, як стверджує грошові кошти по ньому не отримувала, а тому даний договір не можна вважати укладеним зі сторони банку і таким, що тягне правові наслідки для відповідачки за неналежне виконання зобов»язання по даному договору. З цих підстав суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Витрати відповідачки за проведення експертизи становлять 900 грн. 48 коп., про що підтверджує рахунок - фактура № 84 від 30.03.2017 року та квитанція № 5 від 07 квітня 2017 року, тому суд рахує за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки, понесені нею витрати за проведення експертизи. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. ст. 205, 207, 208, 509, 526, 1046, 1054 ЦК України,

Outcome: approved