Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] 10.08.2017 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на користь ПАТ КБ "Приватбанк" з відповідача [PERSON] заборгованості в сумі 15404,16 грн., яка складається з: боргу за кредитом у розмірі 2986,27 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5532,84 грн., заборгованості по пені у розмірі 5675,33 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 709,72 грн. (процентна складова), посилаючись на те, що останньою в порушення умов кредитного договору не в повній мірі виконано особисті зобовязання щодо здійснення щомісячних платежів за укладеною між сторонами анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.02.2011 року, за умовами якої відповідач отримала кредитну картку, відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгова- ності за кредитним лімітом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" за належним викликом в судове засідання не з'явився, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та додатково просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов'язані з публікацією оголошення в пресі про виклик відповідача та не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі (а.с.51,67), в судове засідання черговий раз не зявилася, про причини повторної неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин, чи розгляд справи у її відсутності не представила. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши позовну заяву, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. У відповідності до вимог ч.9 ст.110 ЦПК України за останнім відомим місцем реєстрації проживання відповідача [PERSON] (а.с.39) даний позов, пред'явлений до фізичної особи, є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, в судовому засіданні установлено, що 03.02.2011 року відповідач [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ "Приватбанк", підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитну картку "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" (а.с.9, 10-25), відповідно до Тарифів якої відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% річних на суму залишку заборгованості за кредитом; пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі суми базової процентної ставки за кожен день прострочення кредиту та 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць при наявності прострочення по кредиту або відсоткам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.; а також штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за пере- витрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) позичальник зобов'язується оплатити винагороду банку. Відповідно до вимог п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлюється тарифами договору. З представлених позивачем розрахунків (а.с.5-6,7-8) вбачається, що відповідачем [PERSON] в порушення особистих зобов'язань не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором від 03.02.2011 року, оскільки за нею станом на 04.07.2017 року рахується заборгованість в межах заявлених позовних вимог на суму 15404,16 грн., яка складається з боргу за кредитом в сумі 2986,27 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 5532,84 грн., заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 5675,33 грн., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 709,72 грн. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення нею інших платежів в рахунок виконання власних зобовязань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обовязком особи, яка порушила зобовязання. Про застосування позовної давності щодо заявлених вимог чи стосовне певної їх частини ніким із сторін не заявлено, тому судом це питання не вирішується. Разом з тим, відповідно до розяснень Верховного Суду України, що містяться в листі, що надісланий судам із метою однакового застосування судами України законодавства, "Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)" від 01.02.2013 року, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір, порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. Зменшення розміру неустойки це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно вимог п.5 ч.3 ст.18 Закону "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови Договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції (послуг) у разі невиконання ним зобовязань за договором. У відповідності до ч.5 ст.18 Закону "Про захист прав споживачів" якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Враховуючи, що в даному конкретному випадку фактичний розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача пені в межах правовідносин сторін за договором споживчого кредиту значно перевищує та вочевидь є більшим від половини суми боргу за кредитом та процентам, тобто загальних збитків кредитодавця, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 5675,33 грн. підлягає частковому зменшенню судом до розміру половини відповідної суми заборгованості за кредитом, що становить 4259,56 грн. ((2986,27 грн. + 5532,84 грн.) / 2). У зв'язку з цим відповідному пропорційному зменшенню підлягає також заявлений розмір штрафу в частині його процентної складової, який слід визначити в розмірі 638,93 грн. ((2986,27 грн. + 5532,84 грн.+4259,56 грн.) х 5%) . Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем із погашення кредитного боргу, заборгованості за відсотками, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими в межах заявлених до стягнення сум розрахунку заборгованості станом на 04.07.2017 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачем ні в який спосіб, а тому сума боргу підлягає стягненню з останньої на користь позивача в межах заявлених позовних вимог в остаточному обчисленні сум заборгованості за кредитом в розмірі 2986,27 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5532,84 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 4259,56 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 638,93 грн. (процентна складова), тобто в загальній сумі 13917,60 грн. Також пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати у сумарному обрахунку відповідного розміру судового збору 1600 грн. (а.с.1) та 735 грн. (315 грн. + 420 грн.) витрат, пов'язаних із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (а.с.50, 65), тобто загалом 2335 грн. (1600 грн. + 735 грн.). Враховуючи викладене,

Outcome: approved