Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

12 березня 2019 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 50 000,00 грн. за такими реквізитами: р/р [NUMBER] в АТ «Ощадбанк», ЄДРПОУ: 20602681, МФО 322669, витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 1921, 00 грн. покласти на відповідача. В обґрунтування свого позову зазначив, що 12.02.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1233485. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 29.11.2015 року в м. Одеса по вул. Ленінградське шосе 5/2, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач) та автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Овідіопольского районного суду Одеської області від 17.02.2016 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. Страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля - «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» - звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АІ/1233485. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/123/450/16/8197 від 13.06.2016 року власнику автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2600 від 14.06.2016 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат Позивача склав: 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. Відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/1233485 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення Позивача про настання страхового випадку. З огляду на вищезазначене у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу з розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АІ/1233485. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Судом встановлено, що 12.02.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1233485. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 29.11.2015 року в м. Одеса по вул. Ленінградське шосе 5/2, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Відповідно до Постанови Овідіопольского районного суду Одеської області від 17.02.2016 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку Ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тобто Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 зазначеного Закону страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Статтею 29 зазначеного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. З огляду на вищевказане, Страховик пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля - «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» - звернувся до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АІ/1233485. Так, на підставі страхового акту №ОЦ/123/450/16/8197 від 13.06.2016 року власнику автомобіля «Toyota» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2600 від 14.06.2016 року. Ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/1233485 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення Позивача про настання страхового випадку З огляду на вищезазначене у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати Позивачу завдані збитки в порядку регресу з розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АІ/1233485. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у Позивача з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 14 червня 2016 року, що підтверджується платіжними дорученнями №2600 від 14.06.2016 року. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 1921,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved