Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Світанок+» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати. Вказав, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3522285400:02:000:2148 сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, загальною площею 6,1508 га. 02.10.2017 року між ним та ПП «Світанок+» укладено договір оренди землі (Договір) строк на 7 років, зі сплатою орендної плати в розмірі не менше 8% від нормативної грошової оцінки землі за один рік користування, що становить 10649,55 грн. Проте, всупереч умовам Договору, систематично не сплачує плату за користування землею, тобто за 2018 рік не виплатив 10649,55 грн., за 2019 рік - 17510 грн., оскільки нормативна грошова оцінка землі збільшилась. Крім того, вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити і пеню за 2018 рік, розмір якої становить 4398, 24 грн. та за 2019 рік - 840,48 грн., тобто загальний розмір заборгованості за договором складає 33398,27 грн. Також зазначив, що порушення умов Договору щодо не сплати орендної плати є підставою для його розірвання. Просить розірвати договір оренди землі, укладений 02.10.2017 року між ним та ПП «Світанок+» , зареєстрований у державному реєстрі 26.10.2017 року, номер запису 23332051 щодо оренди земельної ділянки, площею 6,1508 га, кадастровий номер 3522285400:02:000:2148, що знаходиться на території Петрівської сільської ради, Знам`янського району Кіровоградської області; стягнути з ПП «Світанок+» на його користь заборгованість з орендної плати в розмірі 33398,27 грн.; стягнути з ПП «Світанок+» на його користь кошти, пов`язані з отриманням правничої допомоги у розмірі 18704 грн. Ухвалою від 20.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 08.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, від 05.08.2020 року, ухвалено розгляд справи проводити заочно. Позивач та його представник у судове засідання з`явилися. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. Заяв щодо розгляду справи за відсутності представника або відкладення розгляду справи до суду не подав. Заслухавши пояснення позивача та його представника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що позивач має у власності земельну ділянку з кадастровим номером 3522285400:02:000:2148 сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області,загальною площею 6,1508 га. Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно положень ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Судом встановлено, що 02.10.2017 року між сторонами укладено договір оренди землі, строк на 7 років, зі сплатою орендної плати в розмірі не менше 8% від нормативної грошової оцінки землі за один рік. Відповідно до ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом 9 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі або у безготівковий спосіб ( за вибором орендодавця) в розмірі : не менше 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 1(один) рік користування земельною ділянкою, що становить 10649,55 грн. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. За бажанням Орендодавця та при оформленні Орендодавцем, погодженої Орендарем заявки, встановленого зразку, надається безкоштовна оранка городу до 60 соток, 35 тюків соломи, у разі необхідності допомога на поховання у розмірі 1000 грн, та для Орендодавця власника худоби надається безкоштовно 6 тонн жому (за умови роботи цукрового заводу). Судом встановлено, що матеріали справи не містять відомостей про сплату орендної плати у період 2018 - 2020 років. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження факту спроби сплатити орендну плату та факту ухилення позивача від отримання такої плати. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з ПП «Світанок+» на його користь заборгованості по орендній платі за 2018 рік у розмірі 10649,55 грн. та за 2019 рік- 17510 грн. є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Пунктом 13 Договору визначено, що за несплату орендної плати з вини Орендаря, в строки, передбачені даним Договором, нараховується пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний календарний день прострочення у його сплаті, але не вище подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору що до своєчасної сплати орендної плати, тому і вимога про стягнення пені за несвоєчасний розрахунок перед позивачем, який розраховується у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний календарний день прострочення у його сплаті, але не вище подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, тобто стягненню з відповідача підлягає сума за 2018 рік - 4398,24 грн. та 2019 рік - 840, 48 грн. Положеннями ст.32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Статтею 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим, згідно з положеннями ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки. Що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. У правовій позиції, висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11 жовтня 2017 року Верховний Суд України зазначив, що системний аналіз зазначених положень законодавства з врахуванням врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом "д" ст.141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У правовому висновку у справі № 6-977цс16 від 28 вересня 2016 року Верховний суд зазначив, що відповідно до ч.1 ст.32 зазначеного Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із п."д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі№6-146цс12. Оскільки судом встановлено факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, що призвело до заборгованості, що в грошовому виразі, з урахуванням пені становить 33398,27 грн., що на думку суду є істотним порушенням ПП «Світанок+» договору, що у свою чергу є наявні передбачені законом підстави для припинення договору оренди, шляхом його розірвання. Крім того, частковому задоволенню підлягає вимога що до стягнення з ПП "Світанок+" коштів, поз"язаних отриманнях правничої допомоги, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п' ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано договір про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг та квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 10000 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (п. 268). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі -Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних Таким чином, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача та його представника, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню кошти, пов`язанні з отриманням правничої допомоги у розмірі 10500 грн.,в іншній частині відмовити. Отже, на підставі викладеного та з урахуванням вимог чинного законодавства, вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задлволенню. На підставі викладеного, Закону України «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, ст.. 526. 530, 651 ЦК України та

Outcome: partial