Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

23 грудня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], Дніпропетровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: публічне акціонерне товариство «[PERSON] Дніпро», в якому просить суд (з урахуванням збільшеної позовної заяви від 12 травня 2016 року) зняти арешт, накладений 07.11.2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], а саме: нежитлове приміщення загальною площею 190,90 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Леніна, буд. 69А, зняти арешт, накладений 14.11.2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції [PERSON] на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], а саме: нежитлове приміщення загальною площею 190,90 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, буд. 69А, зняти арешт, накладений 22.05.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції [PERSON] на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], а саме: нежитлове приміщення загальною площею 190,90 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, буд. 69А, зняти арешт, накладений 06.06.2013 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], а саме: нежитлове приміщення загальною площею 190,90 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Леніна, буд. 69А, зняти арешт, накладений 05.10.2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], а саме: нежитлове приміщення загальною площею 190,90 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Леніна, буд. 69А. Позов мотивовано тим, що 27 квітня 2007 року між публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № DNDVGA00000418, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 120000 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 24 липня 2007 року уклали договір іпотеки № DNDVGA00000418, згідно умов договору [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 190,90 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Леніна, буд. 69. Вказаний договір іпотеки було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек під реєстраційним номером №5537114. У звязку з прийнятим рішенням Павлоградською міською радою від 14.12.2011 року №1085 обєкту нерухомості, який виступає предметом іпотеки, було присвоєно нову адресу: м. Павлоград, вул. Леніна, буд. 69А. Згідно договору про внесення змін №1 до договору іпотеки № DNDVGA00000418 від 27 квітня 2007 року внесені зміни до п.33.3 договору іпотеки, змінилась адреса предмета іпотеки з вул. Леніна, буд. 69 на вул.Леніна, буд. 69А. Договір про внесення змін №1 до договору іпотеки № DNDVGA00000418 від 27 квітня 2007 року зареєстровано в Державному реєстрі іпотек під реєстраційним номером №12656359. Банку стало відомо, що 07 листопада 2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] видано постанову про арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження відповідно до якої 09 листопада 2012 року за №13228045 внесений запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Крім того, 14.11.2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції [PERSON] видано постанову про арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна [PERSON], відповідно до якої 14 листопада 2012 року за № 13245003 внесений запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Крім того, 22 травня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції [PERSON] видано постанову про арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна [PERSON] відповідно до якої 26 травня 2012 року за № 12544887 внесений запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Крім того, 06 червня 2013 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] видано постанову про арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна [PERSON] відповідно до якої 18 червня 2013 року за № 1344146 внесений запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Крім того, 05 жовтня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] видано постанову про арешт невизначеного майна, всього нерухомого майна [PERSON] відповідно до якої 06 жовтня 2015 року за № 11484988 внесений запис до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. В даному випадку договір іпотеки між позивачем та [PERSON] був укладений 27 квітня 2007 року, а постанови про накладення арешту були винесені значно пізніше, ніж було укладено договір іпотеки. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідачі та третя особа у судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 квітня 2007 року між публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № DNDVGA00000418, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 120 000 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між публічним акціонерним товариством «ПриватБанк» та [PERSON] 24 липня 2007 року укладено договір іпотеки № DNDVGA00000418, згідно умов договору [PERSON] надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 190,90 кв.м., яке розташовано за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул.Леніна, буд. 69 (п.33.3 договору іпотеки), сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 757 500 грн.( п.33.4 договору іпотеки). Вказаний договір іпотеки було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек під реєстраційним номером №5537114, контрольна сума 9484ЕВ1А81. У звязку з прийнятим рішенням Павлоградською міською радою від 14.12.2011 року №1085 обєкту нерухомості, який виступає предметом іпотеки, було присвоєно нову адресу: м. Павлоград, вул. Леніна, буд. 69А. Згідно договору від 22 червня 2012 року про внесення змін №1 до договору іпотеки № DNDVGA00000418 від 27 квітня 2007 року внесені зміни до п.33.3 договору іпотеки, змінено адресу предмета іпотеки з вул. Леніна, буд. 69 на вул.Леніна, буд. 69А. Договір від 22 червня 2012 року про внесення змін №1 до договору іпотеки № DNDVGA00000418 від 27 квітня 2007 року зареєстровано в Державному реєстрі іпотек під реєстраційним номером №12656359. Постановами старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 05 жовтня 2015 року по виконавчому провадженню №48912832, головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 06 червня 2013 року по виконавчому провадженню №38289220, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції [PERSON] від 22 травня 2012 року по виконавчому провадженню №32690802, головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 07 листопада 2012 року по виконавчому провадженню №35131989, старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції [PERSON] від 14 листопада 2012 року по виконавчому провадженню №35206220 було накладено арешти на все нерухоме майно [PERSON]. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид\~\~ забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має\~\~ право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється\~\~ державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". У відповідності до статті 7 вищевказаного Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з частиною 2 статті 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Пунктом 5.3.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції\~України від 15 грудня 1999\~року N 74/5, передбачено, що\~стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. За постановою державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесеною у виконавчому провадженні про звернення стягнення на заставлене майно, стягнення звертається на вільне від застави майно боржника. Крім того, згідно з частиною 3 статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. З матеріалів справи вбачається, що передача в іпотеку спірного нежитлового приміщення виникла 27 квітня 2007 року, тобто значно раніше ніж були винесені постанови про арешт майна боржника у виконавчих провадженнях про стягнення з боржника коштів на користь ПАТ «[PERSON] Дніпро». Матеріали справи не містять доказів, що ПАТ «[PERSON] Дніпро» є іпотекодержателем спірного нежитлового приміщення. Вартість спірного нежитлового приміщення не перевищує розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем, як іпотекодержателем. Частиною 1 ст. 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що обтяжував має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Аналіз зазначеної правової норми свідчить про те, що надання іпотекодержателю права на зняття арешту із заставного майна повинно бути захищено у судовому порядку без додаткових дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач має переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог за рахунок реалізації заставленого майна і накладення арешту на предмет обтяження є перепоною для реалізації позивачем предмета іпотеки, що є порушенням його майнових прав і інтересів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові № 6-13цс14 від 09 квітня 2014 року. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи.

Outcome: approved