Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

17\~грудня 2020\~року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з відповідним позовом до відповідача в якому зазначив, що між ПАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 119796 від 18 серпня 2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, державний реєстраційний знак [NUMBER] . 18 грудня 2017 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля DAF, державний реєстраційний знак [NUMBER] , з напівпричепом Krone, державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача, в результаті чого було пошкоджено застрахований в ПАТ СК "ПЗУ Україна" автомобіль. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року, відповідача визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно умов договору страхування ПАТ СК "ПЗУ Україна" прийняло рішення про визнання ДТП страховим випадком та нарахувало до виплати суму страхового відшкодування, в розмірі 114581,4 грн. Позивач зарахував частину страхового відшкодування 68547,08 грн. в рахунок погашення недоотриманої страхової премії шляхом проведення акту взаємозаліку, а іншу частину суми страхового відшкодування ПАТ СК "ПЗУ Україна" сплатило на розрахунковий рахунок страхувальника шляхом безготівкового перерахування суми, в розмірі 46034,32 грн. Після сплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання страхової події була застрахована в ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/001726967. В порядку досудового врегулювання спору ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" сплатило на користь ПАТ СК "ПЗУ Україна" суму страхового відшкодування, в розмірі 88 983,19 грн., а різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою - 25598,21 грн., відповідач не сплатив. На підставі зазначеного позивач просив суд стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування, в розмірі 25598,21 грн. та сплачений судовий збір, в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте його неявка не перешкоджає розгляду справи. За відсутності сторін та їх представників, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами, у відповідності до ст.279 ЦПК України, що відповідає вимогам п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2017 року о 15 годині 45 хвилин на перехресті вулиць Володимирська та Короленківська в м. Києві сталася дорожньотранспортна пригода за участю автомобіля "Тойота", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля "Даф", державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом «Кроун», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.12). На час вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль TOYOTA\~LAND\~CRUISER,\~державний реєстраційний\~знак [NUMBER] ,\~власником якого\~є [PERSON] ,\~на випадок\~ДТП був\~застрахований ПАТ\~СК «ПЗУ\~Україна».\~Про вказане\~свідчить копія\~договору страхування\~наземних транспортних\~засобів АМ\~№ 119796\~від 18\~серпня 2017\~року та\~загальні умови\~страхування(а.с.7-11). Заявою від 18 грудня 2017 року водій [PERSON] повідомив позивача про настання страхового випадку та 21 грудня 2017 року представником позивача застрахований автомобіль було оглянуто та зафіксовано його механічні пошкодження (а.с.13-16). Згідно рахунку-фактури ТОВ «Саміт Моторз Україна» від 22 грудня 2017 року, страхового акту позивача від 02 січня 2018 року та розрахунку страхового відшкодування до вказаного страхового акту, вартість відновлювального ремонту автомобіля TOYOTA\~LAND\~CRUISER,\~державний реєстраційний\~знак [NUMBER] ,складає 114581,4 грн. (а.с.17-19). За даними довідки ПАТ СК «ПЗУ Україна» та платіжного доручення №010240 від 03 січня 2018 року між позивачем та [PERSON] при виплаті страхового відшкодування по страховому акту від 02 січня 2018 року було проведено взаємозалік на недоотриману страхову премію, в розмірі 68547,08 грн., а залишок страхового відшкодування, в розмірі 46034,32 грн. перераховано за відновлення застрахованого автомобіля (а.с.20-21). Згодом позивачем встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів (поліс АК №001726967), в зв`язку з чим вказана страхова компанія сплатила позивачу частину суми страхового відшкодування, в розмірі 88983,19 грн., а залишок суми 25598,21 грн. залишився невідшкодованим (а.с.22,52-53). Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст.979 вказаного Кодексу за договором\~страхування одна\~сторона (страховик)\~зобов`язується\~у разі\~настання певної\~події (страхового\~випадку)\~виплатити другій\~стороні (страхувальникові)\~або іншій\~особі,\~визначеній у\~договорі,\~грошову суму\~(страхову\~виплату),\~а страхувальник\~зобов`язується\~сплачувати страхові\~платежі та\~виконувати інші\~умови договору. За\~вимогами ст.993\~ЦК України,\~ст.27\~ЗУ «Про\~страхування» до\~страховика,\~який виплатив\~страхове відшкодування\~за договором\~майнового страхування,\~в межах\~фактичних витрат\~переходить право\~вимоги,\~яке страхувальник\~або інша\~особа,\~яка отримала\~страхове відшкодування,\~має до\~особи,\~відповідальної за\~завдану шкоду.\~ Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди. Крім того, ст.1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем було відшкодовано потерпілому завдану відповідачем майнову шкоду, третя особа, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність відповідача, сплатила позивачу частину страхового відшкодування, відповідач є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди та повинен нести відповідальність за завдану майнову шкоду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача різниці недоотриманого страхового відшкодування, в розмірі 25598,21 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору, в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved