Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У травні 2020 року [PERSON] звернулась до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі від 07.09.2015 року між позивачем та відповідачем, а також стягнути з відповідача орендну плату за період з 12.09.2015 року по день подання позову у розмірі 14496,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,2188 га з кадастровим номером 2323986200:01:002:0123 на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області. У жовтні 2014 року позивач видала довіреність [PERSON] (надалі - третя особа) на право представництва її інтересів з приводу укладення договору оренди вказаної земельної ділянки. Після цього, 07.09.2015 року між позивачем, від імені якої діяв [PERSON] на підставі виданої раніше довіреності, та Фермерським господарством «Корнієнко М.С.», був укладений Договір оренди землі, на підставі якого позивач передала, а відповідач прийняв в оренду строком на 49 років належну позивачу земельну ділянку. При цьому цим Договором був визначений розмір орендної плати - 4832,00 грн. на рік, яка підлягала сплаті у грошовій формі 01 січня року, наступного за роком, за який вона вноситься. Крім того, Договір допускав можливість сплати орендної плати наперед, що мало оформлюватись грошовою розпискою. Вказаний Договір був належний чином оформлений, відомості про речове право оренди відповідача були внесені до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень у встановленому законом порядку, а сама земельна ділянка була передана відповідачу у фактичне володіння та користування. Однак відповідач зобов`язань щодо внесення орендної плати жодного разу не виконав. Позивач в порядку досудового врегулювання спору у січні 2020 року звернулась до відповідача з вимогою про сплату орендної плати за чотири роки, що минули з часу укладення Договору, однак відповідач відмовив у цьому, пославшись на те, що ще 28.09.2015 року сплатив всю орендну плату за весь час дії Договору оренди земельної ділянки від 07.09.2015 року, яку отримав представник позивача - [PERSON] , про що той підписав грошову розписку. Водночас доказів такої сплати відповідач позивачу не надав. Вважаючи свої права орендодавця земельної ділянки порушеними через систематичне невнесення орендарем орендної плати (протягом чотирьох років), посилаючись на положення ст. ст. 1, 13, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. ст. 651, 782 Цивільного кодексу України, відповідну практику Верховного Суду, позивач зазначила, що такі обставини є беззаперечною підставою для розірвання Договору оренди земельної ділянки від 07.09.2015 року та стягнення з орендаря орендної плати за весь часу фактичного володіння та користування спірною земельною ділянкою. Одночасно з позовною заявою позивача подала клопотання в порядку ст. ст. 84 та 93 ЦПК України про витребування від відповідача доказів виконання Договору оренди землі від 07.09.2015 року в частині внесення орендної плати та проведення опитування відповідача щодо обставин такого виконання. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.05.2020 року було відкрите провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку загального позовного провадження. В порядку вирішення питань, зазначених у ч. 2 ст. 197 ЦПК України, відповідачем у встановленому законом порядку та строки був наданий відзив на позов, в якому відповідач повністю заперечив позовні вимоги та факти, на яких вони ґрунтуються. Зокрема, не оспорюючи факт укладення Договору оренди землі від 07.09.2015 року та отримання цієї ділянки у фактичне володіння та користування, відповідач вказав, що 28.09.2015 року, діючи в порядку п. 11 вказаного Договору, відповідач сплатив на користь позивача всю орендну плату за весь строк дії Договору, тобто по 2064 рік включно, у грошовій готівковій формі. При цьому фактично грошові готівкові кошти в розмірі 250000,00 грн. були вручені представнику позивача - [PERSON] , який був уповноважений на це позивачем нотаріально посвідченою довіреністю від 22.10.2014 року. На підтвердження факту отримання вказаної суми [PERSON] підписав розписку, оригінал якої доданий до відзиву на позов. Крім того, в порядку ст. 93 ЦПК України та на виконання ухвали суду від 06.05.2020 року голова ФГ «Корнієнко М.С.» надав письмову заяву свідка, в якій також підтвердив факт сплати повної суми орендної плати за весь час дії Договору за обставин, викладених у відзиві на позов. У відповіді на відзив представник позивача наполягав на задоволенні позову, посилаючись на те, що підстави для відмови від позову виникнуть лише у разі надання [PERSON] підтвердження отримання орендної плати у розмірі та порядку, вказаних відповідачем. Однак станом на час підготовчого провадження такого підтвердження позивач не отримувала. Третя особа [PERSON] , відзиву чи інших письмових заяв по суті спору чи з процесуальних питань до суду не надіслав. В підготовчому судовому засіданні позивач та її представник, адвокат Андрусенко І.Я., позовні вимоги підтримали. Представник відповідача, адвокат Молоткова В.В., позов не визнала. Третя особа [PERSON] в підготовче судове засідання двічі не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце його проведення, про причини неявки не повідомив. Ухвалою від 17.07.2020 року підготовче провадження було закрите, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання з розгляду справи по суті учасники провадження не з`явились. Від представника позивача тричі надходили заяви про відкладення судового розгляду через карантинні обмеження (територія місцезнаходження позивача та її представника належала до червоної зони карантину, запровадженого в Україні з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), однак 25.11.2020 року від представника позивача електронною поштою надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі представника, а також про повну підтримку позовних вимог. Підключення відеоконференцзв`язку з Монастириським районним судом Тернопільської області, не відбулось через відсутність зв`язку з цим судом. Крім того, представник позивача повідомив, що позивачем поданий позов до [PERSON] про стягнення орендної плати, отриманої ним в інтересах позивача від ФГ «Корнієнко М.С.». Представник відповідача, адвокат Молоткова В.В., також подала письмову заяву про розгляд справи без її участі та повне заперечення позовних вимог з викладених у відзиві на позов підстав. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, чотири рази не з`явився в судове засідання, жодного разу про причини неявки не повідомив, пояснень по суті позовних вимог та заперечень не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання 25.11.2020 року всіх учасників справи фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд приходить до такого. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] дійсно належить на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,2188 га з кадастровим номером 2323986200:01:002:0123 на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК № 933035, виданим 06.12.2010 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011027500081. 07.09.2015 року між позивачем [PERSON] та ФГ «Корнієнко М.С.» був укладений Договір оренди землі, за яким позивач передала, а відповідач прийняв у строкове платне володіння та користування (оренду) належну позивачу земельну ділянку строк на 49 (сорок дев`ять років). Вказаний договір було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про інше речове право:11146075, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.09.2015 року, індексний номер: 43736204. При укладанні вказаного спірного Договору позивач діяла через представника - [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області 06 січня 1998 року, який діяв на підставі довіреності №1933 від 22 жовтня 2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області Демидьонок О.М. За змістом цієї довіреності, позивач надала [PERSON] повноваження укласти з будь-яким орендарем (фізичною чи юридичною особою) договір оренди належної їй земельної ділянки площею 6,2188 га, розташованої на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер 2323986200:01:002:0123, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначаючи ціну, строки та інші умови на власний розсуд, з правом одержувати належну їй орендну плату у грошовій, натуральній чи відробітковій формах у будь-якій сумі чи в будь-яких розмірах, передбачених договором оренди, контролювати виконання орендарем договірних умов. Пунктом 11 Договору оренди землі від 07.09.2015 року передбачено, що орендна плата вноситься 01 січня наступного року. За проханням Орендодавця та при згоді Орендаря, орендна плата може бути виплачена наперед. В цьому разі Сторони погодились вважати виплачену наперед орендну плату грошовим кредитом, який, в разі розірвання даного Договору (за будь-яких умов) має бути повернутий Орендодавцем Орендарю наступним чином: сума орендної плати отримана наперед за вирахуванням суми орендної плати за кожен рік, що фактично використовувалась Орендарем, до цієї суми має бути додані штрафні санкції в розмірі 50% суми виплаченої Орендодавцеві наперед. Отримання орендної плати наперед має бути оформлено розпискою, яку Орендодавець надає Орендарю в момент отримання коштів. Відповідно до письмової розписки, складеної 28.09.2015 року в с. Ясна Поляна Оріхівського району Запорізької області, [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області 06 січня 1998 року, діючи в інтересах [PERSON] , - орендодавця за Договором оренди землі від 07.09.2015 року, на підставі довіреності № 1933 від 22.10.2014 року, на виконання умов пункту 11 вказаного Договору оренди землі, отримав від орендаря - Фермерського господарства «Корнієнко М.С.», в особі його голови [PERSON] , орендну плату за користування земельною ділянкою кадастровий номер 2323986200:01:002:0123, включно по 2064 рік в сумі 250000,00 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень). Також у цій розписці власноруч [PERSON] зазначено, що розписка з його слів надрукована вірно та ним прочитана, що скріплено його підписом. Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Водночас матеріалами справи підтверджується, що відповідач, як орендар, виконав обов`язок щодо сплати орендної плати відповідно до умов Договору оренди землі від 07.09.2015 року, тобто у спосіб, строки та у формі, передбаченій цим Договором. При цьому суд виходить з того, що достовірність розписки від 28.09.2015 року, відповідність її змісту умовам Договору та (або) вимогам чинного законодавства, а також достовірність підтвердженого цією розпискою факту, учасниками справи не оспорюється, а [PERSON] дійсно був уповноважений самою позивачем на одержання орендної плати за оренду належної позивачу земельної ділянки, що безпосередньо випливає із змісту довіреності від 22.10.2014 року. Більше того, дізнавшись про існування розписки та ознайомившись з її змістом, позивача ще 18.08.2020 року подала окремий позов до [PERSON] про стягнення з нього грошових коштів, отриманих за розпискою від 28.09.2015 року. Відповідна цивільна справа № 323/1974/20 знаходиться на розгляді Оріхівського районного суду Запорізької області у провадженні судді Гуцал О.П. Крім іншого, такими діями позивач фактично підтвердила, що визнає факт отримання орендної плати її представником від відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. За змістом ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Відповідно до ч. 1 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Крім того, статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. З наведеного випливає, що відповідач, де-факто передавши орендну плату за Договором оренди землі від 07.09.2020 року уповноваженому представнику позивача, де-юре виконав належним чином договірне зобов`язання перед позивачем щодо внесення орендної плати. Суд констатує, що в даному випадку спір існує не між орендарем та орендодавцем щодо виконання умов договору оренди землі, а між орендодавцем та його представником, і виник цей з спір з відносин представництва та договору доручення, які фактично склались між ними. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для розірвання спірного договору оренди землі та стягнення орендної плати з відповідача, а тому позов не підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 204, 237, 239, 244 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed