Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

Позивач 04.11.2015 р. звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Квартира розташована на 5-му поверсі багатоповерхового будинку. Протягом всього часу покрівля будинку не утримується належним чином. А саме, увесь цей період (2005-2015 р.р.) не ліквідовується протікання покрівлі над її квартирою. Дане протікання викликане зносом покриття, проведенням не якісного ремонту з використанням неякісного покрівельного матеріалу, наявністю розколу (тріщини) у плиті перекриття розташованої над вікном кімнати, яка також не ремонтується. Внаслідок цього вода під час дощу та танення снігу тече по стелі та стінах її квартири, зявляється пліснява (грибок). Із цього приводу вона на протязі всього часу як усно, так і письмово неодноразово зверталась до обслуговуючого підприємства ПП «СІБ» та його власника [PERSON]. У зверненнях вона просила як провести ремонтні роботи покрівлі, так і повідомляти її письмово про дату і обсяг виконаних робіт, ознайомити із актами обстеження технічного стану будинку, надати акти проведення будь-яких робіт стосовно її квартири. Власник підприємства усно стверджував про проведення таких робіт, однак протікання даху посилювалось. Зокрема взимку та навесні 2015 р. по стінах та стелі квартири текла вода. Вона особисто неодноразово зверталась до підприємства із зазначених питань з письмовими заявами датованими 19.01.2006 р., 26.03.2006 р., 23.05.2007 р., 19.05.2007 р., 19.05.2008 р., 30.06.2009 р., 25.05.2010 р., 25.06.2012 р., 05.09.2012 р., 10.09.2013 р.. Жодної письмової відповіді на заяви вона не отримувала, подані нею заяви ігноруються. Її усно повідомляють про проведення робіт, однак протікання даху продовжується. Квартиру вона набула у власність у 2005 р.. Дана квартира перебувала у аварійному стані. На підприємстві приховали той факт, що мав місце борг за послуги ЖКГ у попереднього власника, а потім стали вимагати його оплати, шантажуючи наявністю боргу почали відмовляти у наданні послуг до його оплати (як-то, ремонт даху, злиття води із систем опалення, ремонт систем опалення та водопостачання та ін.). Крім того, підприємство займається вимаганням коштів через суд (про проведення якого їй нічого не було відомо) за не надані або не якісні послуги. Внаслідок цього із її заробітної плати бухгалтерією установи за місцем роботи проводяться безпідставні відрахування на користь відповідача. Вона письмово повідомляла відповідача про те, що не буде сплачувати за комунальні послуги до тих пір, поки ним не будуть виконані свої зобовязання. Вважає, що зазначені стягнення є незаконними, оскільки відповідач свої зобовязання належним чином не виконує та вимагає повернути кошти стягнуті підприємством. Через постійне протікання стелі вона не може поставити в кімнати меблі. Дані обставини створюють для неї та її неповнолітніх дітей дискомфортні умови проживання. Діти вимушені були на протязі тривалого часу проживати у батьків. Після чергових залиттів вона робила поточний ремонт в середині квартири, на що витрачала значні кошти, однак в подальшому ремонт доводилось робити знову. Це призвело до того, що вона повинна була витрачати власний час та кошти на намагання усунути зазначені обставини замість того, щоб проводити час із дітьми, займатись їхнім вихованням. Наявність плісняви у кімнатах створює загрозу виникнення різноманітних легеневих захворювань. З урахуванням викладеного, окрім вимоги повернути кошти стягнуті підприємством за неякісне надання послуг, позивачка прохає виконати зобовязання взяті на себе приватним підприємством «СІБ» відносно обслуговування будинку (зокрема, її квартири) щоб запобігти псуванню її особистого майна та нанесенню збитків, що б давало їй право на оплату послуг за виконані зобовязання; стягнути на її користь із відповідача матеріальні збитки у розмірі 50000 грн. (згідно наданого нею письмового розрахунку); стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 100000 грн. Позивач [PERSON] у судовому засіданні вимоги підтримала у повному обсязі. При цьому позивачка пояснила, що у 2005 році згідно договору дарування набула у власність квартиру за вищенаведеною адресою. Довгий час не мала змоги виселити колишніх власників. Коли прийшла до ПП «СІБ» реєструватись з дітьми у квартирі й надала документи на квартиру, паспорт, то їй паспортист повідомила, що вона повинна сплатити спочатку заборгованість і тільки потім її зареєструють. Вона скаржилась із цього приводу директору ПП «СІБ». Також скаржилась із приводу аварійного стану квартири. [PERSON] погодився зробити ремонт даху, а вона, у свою чергу, погодилась сплатити заборгованість, аби тільки зробили ремонт, щоб могла жити з дітьми в квартирі. В ході розмови із директором підприємства їй стало відомо, що у 2006 році був повністю проведений ремонт даху над її квартирою. Її повідомили, що було виписано на квартиру 70 м2 рубероїду, хоча її квартира площею 40 м2. Нібито у 2006 році дах перекритий був повністю, матеріали були виділені, але текти почало ще більше. Вона отримала три відповіді на заяви. На дві з цих заяв надані повідомлення про проведення ремонту, а третя відповідь надана, де розяснено функції УЖКГ та ПП «СІБ». Актів виконаних робіт і т.ін. не отримувала. ПП «СІБ», окрім цього, не належним чином виконувало свої обовязки у 2006 році, коли на протязі тривалого часу не змінювало труби водопостачання, у 2010 році коли не провели заміну батареї опалення в дитячій кімнаті. Власну бездіяльність пояснювали наявністю у неї заборгованості за житлово-комунальні послуги перед підприємством. В червні 2009 року їй прийшло повідомлення, що черговий ремонт даху проведений. У серпні на підставі цього вона зробила внутрішній ремонт в квартирі. У 2012 р. вона бачила, що працівники працювали на даху, виходила до них, малювала хрестиками місця протікання. Тоді майстри зробили висновок, що рубероїд неякісний і протікає саме він. Коли відкрили його, побачили калюжі, які стояли під рубероїдом. Осушили ці місця та засмолили, заложили і понакладали латки. Незважаючи на цей ремонт в квартирі знову почалося протікання - просто мокрів дах. Але якщо рубероїд неякісний, то все одно протікання йде в тих же місцях, що і раніше. Під час передостаннього ремонту у квартирі зсередини задували і засмолювали дах, але сліди протікання є і досі. Цим літом знову заштукатурили стелю, однак знову зараз мають місце сліди протікання. Восени 2015 року, вода текла по стіні вниз по вікну. На кухні теж текло по всій стіні, раніше такого не було. Щодо неналежного надання інших послуг вона зверталась у 2007 році. Факт залиття фіксували, але їй жодного акту не видавали. Двічі приходила комісія, і одного разу не зявились, навіть усно не повідомили результати. Самостійно жодних актів не складала, спеціаліста не запрошувала, щоб він фіксував зазначені події. 50000 грн. матеріальної шкоди вирахувала виходячи з пояснень майстра, який підрахував вартість проведеного ремонту. У неї немає матеріальної можливості провести судову будівельну експертизу. Моральну шкоду оцінює у 100000 грн., тому що через зазначені обставини її сімя не мала спокою. Дітей вона не бачила, вони змушені були жити у її батьків, тому що текло по всій квартирі, і, у тому числі, на їх ліжко. Також зявилась пліснява у квартирі. В дитини та у неї постійні ЛОР-захворювання, яких не було раніше. У квартирі на стінах є грибок, який може спричинити такі, а також ще більші наслідки. Вона сплачувала за послуги ПП «СІБ» згідно договору, якийсь час платила, а потім повідомила, що вони послуг не надають і вона припиняє сплачувати кошти. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, що на даний будинок розрахований тариф 1,57 грн. на 1 м2 площі. На підприємстві запроваджено побудинковий облік витрат. Згідно тарифу по пров. Лісному, 4, на поточний ремонт підлягає перекриттю 85,5 м2 від загальної площі покрівлі вартість матеріалів 1215 грн. на рік, заробітна плата покрівельника 108,10 грн./міс., нарахування на заробітну плату, всього 248,98 грн. на будинок за місяць. На рік ця сума становить 249х12 міс. Протягом останніх років жодного звернення від позивачки не було. Що стосується самої покрівлі там жодного капітального ремонту не було. ПП «СІБ» робить латковий ремонт, за межі тарифу вони також виходити не можуть, тому що це кошти мешканців кожного будинку. У 2013 році запроваджено звітування ПП «СІБ» про факти виконання робіт і проведення перерахунку по кожному будинку, дана інформація знаходиться на сайті підприємства. Отже, ця інформація від позивачки не приховується, бо є загальнодоступною. У 2007 році підприємство зверталось до суду із приводу несплати позивачкою заборгованості за житлово комунальні послуги, але забрали заяву, оскільки було укладено договір реструктуризації. Виконання згідно судового наказу почалося з лютого 2013 року. У 2012 році позивачку було повідомлено про те, що ПП «СІБ» буде змушене звернутися до суду. Згідно звернень позивачки щоразу виконувались роботи по проведенню поточного ремонту, на кожну заяву вони надавали відповідь. Документи на підприємстві збереглись тільки за останні три роки. Строк зберігання звернень 5 років, а бухгалтерські документи зберігаються 3 роки. Коригувати тариф вони можуть тільки на підставі акту претензії, однак акти не складались, а акти виконаних робіт не складаються взагалі. Вважають, що позивачкою пропущений 3 річний строк звернення до суду. Директор ПП «СІБ» [PERSON] у судовому засіданні також заявив про не визнання заявлених позивачкою вимог із підстав зазначених представником підприємства. Представник УЖКГ Охтирської міської ради у судовому засіданні пояснив, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у частині зобовязання відповідача провести ремонт даху будинку, оскільки відповідачем не доведено якісне надання послуг, що не потягло за собою протікання даху. У іншій частині позову на його думку слід відмовити, оскільки позивачка не виконувала вимоги ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Будь-яких претензій відповідачу не предявляла, актів претензій не складала. Питання щодо повернення коштів позивачці слід вирішувати шляхом звернення до суду із заявою про скасування судового наказу. Вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачкою у належний спосіб не доведені. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом установлені факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання послуг, що регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів». Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с. 45, 89-91) Приватне підприємство «СІБ» зареєстроване 29.11.2001 р.. Види діяльності: серед іншого комплексне обслуговування обєктів, управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту Директором зазначеного підприємства є відповідач [PERSON]П.(а.с. 36, 96-104). Приватне підприємство «СІБ» здійснює утримання будинку та прибудинкової території за адресою пров. Лісний, 4, згідно договору № 4 від 16.03.2006 року, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства та підприємством (далі договір № 4). Відповідно до цього договору № 4 ПП «СІБ» здійснює надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Тарифи на оплату житлово комунальних послуг ПП «СІБ» погоджувались згідно рішень виконавчого комітету Охтирської міської ради (а.с. 41-44, 105-110). У матеріалах справи мається договір про надання послуг на утримання будинків та прибудинкових територій за 2007 рік, укладений між ПП «СІБ» та [PERSON], за яким підприємство зобовязалось надавати послуги з утримання будинку та прибудинкової території за № 4, по пров. Лісному, у м. Охтирці, Сумської обл. (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, тощо), а [PERSON] взяла на себе зобовязання вносити оплату за надані послуги згідно затверджених тарифів. Договір укладається на 1 рік і набирає чинності із дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до його закінчення його строку жодною із сторін не буде заявлено про розірвання або необхідність перегляду. (а.с. 20). Заявою від 02.11.2015 р. [PERSON] зверталась до міського голови та начальника УЖКГ з приводу не ліквідації на протязі тривалого часу протікання даху та безпідставних, на думку позивачки, вимог ПП «СІБ» щодо проведення оплати за надані послуги. (а.с. 53-55). Із аналогічного приводу позивачка зверталась до міського голови у 2007 році (а.с. 60-61) 5.09.2013 та 10.09.2013 р. [PERSON] звернулась із заявою на імя директора ПП «СІБ» із проханням провести чергову перевірку стану покрівлі над її квартирою, плити, що перекриває покрівлю, та стан стелі в квартирі на причину протікання. (а.с. 72, 74-75). Крім того, [PERSON] зверталась до підприємства із зазначених питань із письмовими заявами датованими 23.05.2007 р., 18.05.2009 р., 25.06.2012 р. (а.с. 76-82, 86, 87). У жовтні 2013 року відповідачем було проведено поточний ремонт покрівлі над квартирою позивачки, що підтверджується наданими до матеріалів копіями матеріальних звітів (а.с. 225-245, т. 1). Згідно акту обстеження квартири за №50, по пров. Лісному, 4, у м. Охтирці, встановлено, що стеля житлових кімнат має в наявності сухі сліди протікань, а кутки стін частково вражені грибком, в результаті чого повітря у квартирі має затхлий запах. При проведеному комісійному огляді даху над зазначеною житловою квартирою за інформацією присутнього представника ПП «СІБ» [PERSON] зясовано, що обслуговуючою організацією ПП «СІБ» було виконано частковий ремонт мякої покрівлі руберойдом у один шар, загальною площею 23 м2, після чого протягом 2014 р. та 2015 р. звернень щодо протікань після дощу від гром. [PERSON] до підприємства не надходило (а.с. 124-125). У судовому засіданні були допитані як свідки члени зазначеної комісії. Так, допитаний як свідок [PERSON], який працює на посаді заступника Охтирського міського голови, показав, що він за заявою позивачки щодо протікання покрівлі над її квартирою на виконання розпорядження міського голови, у складі комісії приймав участь у обстеженні покрівлі як на даху, так і в самій квартирі. До складу комісії входили також представники УЖКГ та санлікар. Також під час обстеження квартири був присутній сусід позивачки, але до акту його не включали. Під час огляду квартири на стелі у кімнатах були виявлені сліди протікання у вигляді жовтих плям та плісняви на боковій стіні по кутках та біля вікна. Однак самого протікання не виявили. Саме вікно у кімнату було мокре (на склі сліди конденсації). Також вони обстежували дах над зазначеною квартирою. Візуально було виявлено, що над квартирою постелений відносно новий руберойд без видимих пошкоджень. Слідів відшаровувань руберойду також не було. Стики між ним також були в порядку. Руберойд був постелений по всій ширині покрівлі у районі розташування квартири позивачки. При візуальному огляді плит перекриття, що розташовані над вікнами квартири (як навіс), на стику між ними виявлено сліди замокання бетону які продовжуються й під зазначеними плитами на зовнішній стіні у районі вікна (де з середини є сліди плісняви). Вважає, що при систематичному затіканні в тому місці та підживленні стіни вологою в середині кімнати могла виникнути цвіль. Допитаний як свідок санлікар [PERSON] показав, що також був у складі комісії та приймав участь у обстеженні квартири позивачки із приводу протікання покрівлі. Підтвердив наявність на стелі у кімнатах слідів протікання у вигляді плям. Хоча сказати свіжі вони чи ні він не може. Підтвердив наявність плісняви на боковій стіні як ближче до стелі, так і нижче. Вважає наявність цвілі наслідком затікання вологи, оскільки у кімнаті мається деревяне тобто не щільне вікно, що забезпечує вентиляцію кімнати. Підтвердив факт підписання акту та відповідність його змісту виявленим обставинам. Допитана як свідок [PERSON], яка працює спеціалістом в УЖКГ, показала, що також у складі комісії була присутня при обстеженні квартири. Підтвердила наявність слідів протікання на стелі у одній із кімнат квартири та цвілі на боковій стіні по кутках вище та нижче розташування вікна. Також зазначила, що була на даху і виявила наявність над квартирою позивачки постеленого нового руберойду без видимих пошкоджень. Також підтвердила, що позивачка показувала їм тріщину плит перекриття, що розташовані над вікнами квартири. Допитана як свідок [PERSON]І, яка працює начальником відділу УЖКГ, показала, що також була у складі комісії. Підтвердила вищезазначені факти щодо наявності слідів протікання та плісняви у кімнаті. Однак зазначила, що на той час як стеля, так і докова стіна із пліснявою, були сухими. Підтікання явно були, однак коли саме, сказати не може. При цьому надане позивачкою письмове пояснення від імені [PERSON] не є допустимим доказом і суд не бере його до уваги з огляду на положення ст. 59 ЦПК України. Під час останнього судового засідання позивачкою було надано копію акта претензії складеного 04.03.2016 р. у якому зафіксовані мокрих плям на стелі по стиках в спальні та у залі квартири, вологий куток з лівого боку вгорі стіни біля вікна. (а.с. 173, т. 2) Про те, що зазначені обставини візуально спостерігали представники аварійної служби підприємства у судовому засіданні визнала також представник відповідача. Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. (п. 3.1 Договору) Згідно з п. п. 1, 2, 5, 7 ч. 2, ст. 21 вказаного Закону виконавець зобов'язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. (п. 3.4 Договору) У відповідності до вимог ст.ст. 5, 16, 18, 24 Розділу IV ЖК Української РСР, ст.ст. 1, 3, 19, 24, 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 4, 8, 12 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 8 жовтня 1992 року утримання будинку в належному стані, його експлуатація відповідно до встановлених норм і правил, проведення його капітального ремонту тощо є обов'язком балансоутримувача будинку, управителя, експлуатанта. Із огляду на викладене суд прийшов до висновку про наявність у відповідача передбачених законом і договором зобовязань по належному утриманню будинку незалежно від вартості тарифу, запровадженому по будинковому обліку витрат та необхідності проведення капітального ремонту покрівлі. Згідно ч. 3, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Згідно ч. 4 зазначеного закону за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред'явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. Згідно ч. 6, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Тобто обовязок доказування у справах цієї категорії покладається на надавача послуг. З досліджених у судовому засіданні неодноразових письмових звернень позивачки на адресу відповідача із приводу протікання покрівлі над її квартирою, оглянутих у судовому засіданні фото стелі та стін, де зафіксовані сліди потрапляння вологи через стелю у вигляді плям жовтого кольору неправильної форми, плісняви на стінах, показів із цього приводу членів комісії, обставин зафіксованих у акті обстеження квартири, пояснень представників відповідача про неодноразове проведення ремонтних робіт на даху будинку через скарги із цього приводу з боку позивачки, суд прийшов до висновку що позивачці надавались не належної якості послуги щодо утримання та проведення поточного ремонту покрівлі і які призвели до наявності плям на стелі та плісняви на стінах в квартирі, що було зафіксовано у акті. Доказів того, що наслідки протікання виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили відповідач не надав. Таким чином вимоги позивачки у частині зобовязання ПП «СІБ» провести поточний ремонт покрівлі над квартирою за №50, по пров. Лісному, 4, у м. Охтирці, Сумської обл., та плити перекриття над вікном кімнати зазначеної квартири, де мається тріщина, що призводить до затікання стіни, слід задовольнити. У обґрунтування розміру заподіяної протіканням стелі матеріальної шкоди позивачка надала суду письмовий розрахунок вартості проведення повного ремонту квартири (усіх кімнат) враховуючи роботи з демонтажу старого та монтажу нового матеріалу. Як пояснила у судовому засіданні позивач [PERSON], зазначений розрахунок нею було складено за допомогою фахівця з проведення ремонтних робіт. Позивачці розяснювалось судом право звернення із клопотанням про призначення будівельно-технічної експертизи з метою визначення розміру школи заподіяної її житлу внаслідок залиття через протікання даху. Остання у судовому засіданні висловила думку про відсутність необхідності призначення такої експертизи як через неможливість її оплати, так і через не обовязковість її проведення при наявності інших доказів. Відповідно до вимог ч. 1, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто характер та розмір заподіяної залиттям шкоди має доводити позивач. З огляду на викладене суд вважає, що позивачкою не доведено як характер так і розмір заподіяної залиттям шкоди. Також її твердження про значний обєм пошкоджень у квартирі внаслідок постійних протікань стелі і внаслідок якого вона була вимушена проводити неодноразові капітальні ремонти в кімнатах квартири, у встановленому законом порядку не зафіксовані (відсутні акти про залиття із фіксацією характеру та розміру заподіяної цим шкоди); актів виконаних робіт по ремонту, квитанцій на їх оплату, чеків на придбання будівельного матеріалу, тощо, не надано. Сам по собі наданий особисто позивачкою розрахунок не може бути належним доказом розміру матеріальних збитків. Не підлягають також задоволенню вимоги позивачки про зобовязання відповідача повернути кошти на її думку незаконно стягнуті підприємством шляхом шахрайства і вимагання за неякісне надання послуг із огляду на наступне. Як зазначено вище, згідно п. 2, ч. 3, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги). Розділом 5 укладеного між сторонами Договору визначений порядок розвязання спорів. Так, відповідно до п. 5.1 5.3 Договору у разі порушення виконавцем умов договору споживачем та представником виконавця складається акт-претензія із зазначенням у ньому строків, виду порушення, кількісних і якісних показників послуг тощо. Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача для підписання акта-претензії не пізніше ніж протягом двох робочих днів. У разі неприбуття представника виконавця у визначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання акт-претензії вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія подається виконавцю. Який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачеві обґрунтовану відмову у задоволенні його претензій. Спори між сторонами розвязуються шляхом переговорів або у судовому порядку. (а.с. 20). Аналогічний механізм оформлення претензій споживачів до виконавців зазначений у ст. 18 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Таким чином, вимога позивачки про повернення всієї суми стягнених із неї коштів за надані житлово-комунальні послуги не відповідає вимогам закону та укладеного між сторонами договору, оскільки спеціальним законом та договором передбачено її право на проведення саме перерахунку платежів, тобто на відповідне зменшення ціни, при дотриманні визначеного механізму, а не на їх повне повернення, а із такими вимогами позивачка до суду не зверталась. Крім того, як було зясовано у судовому засіданні, позивачка до часу звернення до суду із позовом жодного разу не зверталась до відповідача із заявами про проведення перерахунку оплати за не якісне надання послуг у порядку визначеному законом та договором, а зазначені у її заявах не бажання взагалі проводити оплату до усунення протікання даху не можуть визнаватись такими, що відповідають зазначеному порядку. Без дотримання цих норм з боку позивачки суд взагалі позбавлений можливості визначити минулі періоди часу на протязі якого останній надавались не якісні послуги. Адже, як було зясовано у судовому засіданні і зазначені обставини частково підтверджує сама позивача, відповідачем декілька разів проводились роботи по ремонту покрівлі над її квартирою. Наприклад після проведення ремонту покрівлі у жовтні 2013 р. доказів звернень від позивачки до відповідача із приводу протікання даху до часу звернення до суду із зазначеним позовом не надано. При вирішенні позовних вимог у цій частині суд також виходить із того, що проведення відповідачем поточних ремонтів є лише однією із складових тарифу за житлово-комунальні послуги. Серед інших послуг, які надаються підприємством позивачці є прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, та ін.. Підприємством були надані докази про надання позивачці ряду інших послуг затверджених у тарифі (а.с. 1-60, т. 2) У позовній заяві позивачка зазначила про відмову відповідача свого часу провести злиття води із системи опалення за її заявою для проведення заміни обладнання у своїй квартирі. Проте доказів зазначеної обставини нею суду не надано. При цьому суд не бере до уваги подану позивачкою заяву повідомлення №4 про не надання або про не якісне надання усіх послуг, що є у переліку тарифів, оскільки викладені і ній обставини не зазначені у позовній заяві. (а.с. 195, т. 2) Так, у відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Позивачка не позбавлена права звернення до суду із зазначених підстав із окремим позовом. Відмовляючи у позові в цій частині вимог суд також виходить із чинності судового наказу виданого Охтирським міськрайонним судом, Сумської обл., від 28.09.2012 р. за яким стягнуто із [PERSON] на користь ПП «СІБ» заборгованість за комунальні послуги на суму 3620,95 грн. (а.с. 126). На момент винесення судового рішення позивачка із заявою про його скасування до суду не зверталась. При вирішенні позову у частині вимоги про відшкодування позивачці моральної шкоди суд виходить з наступного. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. N 5, від 27 лютого 2009 р. N 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Відповідно до ч. 2, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляд цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. П. 5, ч. 1, ст. 4 Закону України N 1023-XII «Про захист прав споживачів» в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 травня 2011 р. N 3390-VI "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Ч. 1 Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" передбачає, що продукція - це будь-яке рухоме майно, включаючи готову продукцію, сировину та комплектувальний виріб, у тому числі майно, що є складовою частиною іншого рухомого або нерухомого майна; термін «продукція» включає також електроенергію, а шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачка, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не довела наявності підстав для задоволення її позову в цій частині відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про захист прав споживачів». Посилання при вирішенні спору в цій частині на ст. 22 останнього Закону як правову підставу для відшкодування моральної шкоди є безпідставним, оскільки вона передбачає вирішення судом питання про відшкодування моральної шкоди за наявності підстав, передбачених ст. 4 Закону, тобто заподіяння моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Враховуючи поняття продукції в редакції Закону України "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції", відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивачці, яка не довела заподіяння їй такої шкоди відповідно до норм закону, які регулюють спірні правовідносини. Укладений між сторонами договір не передбачає відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі порушення зобов'язань відповідачем в такому випадку. Не передбачають такої відповідальності й нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, зокрема, Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відсутні підстави для задоволення вимог відносно директора підприємства [PERSON], оскільки останній не є стороною договору стосовно надання житлово-комунальних послуг. Будь-яких належних та допустимих доказів вчинення з його боку відносно позивачки дій шляхом шахрайства і вимагання по стягненню коштів останньою не надано. Згідно ч. 2, ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, із відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати повязані із сплатою суми судового збору відповідно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного ст. ст. 18, 24 ЖК України, ст.ст. 1, 13, 18-20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 1, 4, 10, 16, 21-23 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial