Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначає, що 03.08.2001 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Літинського районного суду від 30.01.2012 року між сторонами по справі було розірвано шлюб. З березня 2009 року вони проживають окремо. Син проживає з батьком. Мати, [PERSON], до розірвання шлюбу іноді навідувалася до сина в школу, але після розлучення взагалі не довідується та не цікавиться його життям, не надає будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина. Тому позивач був змушений звернутися до комісії з захисту прав дитини Літинської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Про що, органом опіки та піклування Літинської РДА було надано відповідний висновок. За зазначених више обставин, позивач змушений звернутися до суду та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], 2001 р.н. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовільнити. Пояснив, що у 2009році [PERSON] залишила сім'ю заради іншого чоловіка. З тих пір він самостійо виховує сина та піклується про нього. Мати взагалі самоусунулась від виконання обов'язків по вихованню сина. Відповідач [PERSON] позов не визнала, однак визнала той факт, що самоусунулась від виконання обов'язків по вихованню сина. Підтвердила, що останніх 2 роки взагалі не спілкувалась із сином. Представник органу опіки та піклування [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, не цікавився його життям, здоров'ям, не займається вихованням. Крім того, [PERSON], зазначила, що на засідання комісії з питань захисту прав дитини Літинської РДА, було встановлено, що відповідачка не бере участі у вихованні неповнолітнього сина, не цікавиться його здоров'ям, навчанням, життям, не підтримує морально та матеріально. Тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків ,тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON], 2001 р.н. Свідок [PERSON] пояснила, що є мамою позивача. Підтвердила, що з 2009року невістка [PERSON] із ними не проживає. Вона залишила онука [PERSON] , не займається його вихованням та взагалі не цікавиться його життям. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що його виховує батько. Мати залишила сім'ю заради іншого чоловіка і з тих пір із ним не спілкується. Вважає за доцільне позбавити її батьківських прав. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши документи, які є у справі суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між стронами існують сімейні правовідносини. Із копії свідоцтва про народження (а.с.6) встановлено, що [PERSON] народився [INFO], матір'ю записана відповідач по справі - [PERSON]. Копія рішення (а.с.5) підтверджує, що сторони по справі 30 січня 2012 року розірвали шлюб. Із довідки (а.с.7) встановлено, що позивач [PERSON], 1983 р.н. мешкає в [ADDRESS], до складу його сім'ї входять батьки та син - [PERSON], 2001 р.н. Даний факт також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.8). Довідка-характеристика видана Кулизькою сільською радою (а.с.9) свідчить, що гр. [PERSON], 1986 року народження зареєстрована і проживає в [ADDRESS]. Висновок органу опіки та піклування Літинської РДА (а.с.10) свідчить, що орган опіки та піклування Літинської РДА вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], 2001 р.н. Із довідки виданої Літинською СЗШ І-ІІІ ст.№ 2 (а.с.11) вбачається, що протягом начання [PERSON], учня 8-а класу, вихованням сина займався батько - [PERSON]. Крім того, з даного документу встановлено, що будь-які згадки про матір викликають у [PERSON] неприємні відчуття, з його слів "вона не цікавиться його існуванням". Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, вона не забезпечує його необхідним, матеріально не забезпечує, не турбується моральним розвитком, що негативно впливає на фізичний та моральний розвиток неповнолітнього [PERSON] Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності на території України 27.09.1991 року передбачено, що розлучення дитини з батьками допускається у виняткових випадках і то якщо таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. В національному законодавстві і зокрема в ст. 164 СК України, передбачається вичерпний перелік, коли батьки можуть бути позбавлені батьківських прав в судовому порядку. Слідуючи вимогам міжнародного права, національне законодавство розглядає позбавлення батьківських права, як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Судом встановлено, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов'язків. Більше того, усі обставини свідчать про те, що вона продовжує ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків. Вона залишила сина, не цікавиться його життям, не бере участі у вихованні, не забезпечує матеріально. Крім того, на засідання комісії органу опіки та піклування Літинської РДА, було з'ясовано, [PERSON] взагалі з 2012 року проживає окремо від сина, родинних стосунків з дитиною не підтримує. Тому суд вважає, що розлучення неповнолітнього [PERSON] з матір'ю буде в найкращих його інтересах. Відповідно до ППВС України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п. 15 передбачає, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. П. 16. передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років,і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК , ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до практики ЄС "справа Гаазе проти Німеччини" п. 83 рішення зазначено, що втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є леґітимними згідно з пунктом 2 статті 8, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей. У рішенні по справі " Хант проти України " п 54. зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення усправі Olsson v. Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Тому зважаючи на наведене, позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення.

Outcome: approved