Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач 20.03.2020 року звернулась до суду з позовом, в якому просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини [PERSON] , [INFO] за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON] до Республіки Польща з 12.07.2020р. по 30.06.2021 року включно. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому з відповідачем шлюбі з 12.11.2004 року, який рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27.11.2012 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. З метою отримання кращої освіти та духовного, фізичного розвитку своєї доньки, вона 17.12.2019 року уклала Договір № со-К з Фізичною особою - підприємцем [PERSON] про надання послуг консультативного, інформаційного та аналітичного характеру щодо вступної компанії до Навчального закладу «Міжнародна Школа Спортивної Майстерності - Загальноосвітній ліцей «Освіта і Спорт» в Лодзі (республіка Польща), який розташований за адресою: 93-101, м. Лодзь, вул.. Бронзова, 5/7 на період з 12.07.2020 року по 30.06.2021 року включно. Відповідно до Підтвердження № 042019 від 19.12.2019 року розпочата процедура вступу (рекрутації), [PERSON] , до Міжнародної Школи Спортивної Майстерності - Загальноосвітній ліцей «Освіта і Спорт» в Лодзі, профіль навчання Хореографія на 2020/2021 навчальний рік. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл доньки на тимчасовий виїзд за кордон, проте згоди не отримала. Вважає, що позиція відповідача шкодить інтересам дитини, внаслідок чого змушена звернутись до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.04.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили позов задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відсутні докази необхідності виїзду дитини на навчання, крім того перебуваючи за кордоном, дитина буде позбавлена батьківського нагляду. Відповідач зазначив про те, що в м.Херсоні є навчальний заклад зі спеціалізацією «хореокграфія». Представник виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дитини, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 18.05.2005р. Степанівською сільською радою Суворовського району м.Херсона, актовий запис № 8, а також свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 12.11.2005р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис №886 згідно якого позивач змінила прізвище на з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7-8). Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 27.11.2012р. шлюб між сторонами , зареєстрований 12.11.2004 року міським відділом ДРАЦС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 886 - розірвано.( а.с.9) З договору № со-К про надання послуг від 17.12.2019р. вбачається, що позивач [PERSON] яка діє в інтересах доньки [PERSON] уклала цей договір з Фізичною особою - підприємцем [PERSON] про надання послуг консультативного, інформаційного та аналітичного характеру щодо вступної компанії до Навчального закладу «Міжнародна Школа Спортивної Майстерності - Загальноосвітній ліцей «Освіта і Спорт» в Лодзі. Згідно п. 2.1.11. інформаційно-консультативна допомога в адаптації протягом першого року навчання з 01.09.2020р. по 30.06.2021 року. ( а.с.12) Відповідно до Підтвердження № 04/2019z від 19.12.2019 року розпочата процедура вступу (рекрутації), [PERSON] , до Міжнародної Школи Спортивної Майстерності - Загальноосвітній ліцей «Освіта і Спорт» в Лодзі ( республіка Польща 93-101 Лодзь вул.Бронзова 5/7 ), профіль навчання Хореографія на 2020/2021 навчальний рік.(а.с.11) Позивачем 20.12.2019р. було надіслано лист вимогу відповідачу з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON] , за межі України до Республіки Польща, з метою вступу до навчального закладу Міжнародна Школа Спортивної Майстерності - Загальноосвітній ліцей «Освіта і Спорт».( а.с.13).Даний лист отримано відповідачем 24.12.2019.( а.с.14) В судовому засіданні з`ясовано думку [PERSON] , яка зазначила про наявність бажання навчатися за кордоном в республіці Польща. Відповідно до ч.7 ст.6 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. [PERSON] на день звернення до суду з позовом виповнилось 14 років. Відповідно до ч.7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно до ч.ч.1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 p., ратифікованої Україною 27 лютого 1991 p., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки несуть основну відповідальність забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, східних для розвитку дитини. Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Частиною 2 ст. 155 Сімейного кодексу України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, зйатверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. йЗгідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітніх дітей за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання відповідача на те, що виїзд за кордон на навчання дитини побавить дитину батьківського нагляду, не є підставою для відмови в позові, оскільки суд під час ухвалення рішення враховує встановлене судом місце проживання дитини. Доводи відповідача щодо сумнівності доказів навчання дитини в республіці Польща , не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а відповідно не є підставою для відмови в позові, натомість в матеріалах справи наявні докази підтвердження процедури вступу до навчального закладу. Суд оцінивши докази у справі приходить до висновку про те, що надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон з метою навчання на певний час у супроводі матері, без згоди батька - буде відповідати інтересам дитини , сприятиме розширенню світогляду дитини, позитивно позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, фізично та морально зміцнить її, пристосує її до комунікабельності, розширить її кругозір, сприятиме вивченню мов та навчанню за спеціальністю. Таким чином, оскільки відповідач не надає позивачу нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України для тимчасового перебування, суд, не виходячи за межі позовних вимог, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. Також на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved