Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до Хмільницької міської ради, про визнання в порядку спадкування майнових прав забудовника та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON], який для [PERSON] був чоловіком, а для [PERSON] батьком. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,10 га, вартістю 75000 гривень, яка знаходиться в [ADDRESS] та незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 8 %, яке знаходиться на вищевказаній земельній ділянці, вартістю 6440 гривень. Рішенням 13 сесії 21 скликання Голодьківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 9 грудня 1993 року спадкодавцю [PERSON], було передано безоплатно у приватну власність вищевказану земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 27 грудня 1994 року спадкодавець [PERSON] звернувся до виконкому Голодьківської сільської ради Хмільницького району із письмовою заявою, в якій просив надати дозвіл на будівництво житлового будинку на виділеній йому земельній ділянці. Відповідно до рішення виконавчого комітету Голодьківської сільської ради Хмільницького району від 30 січня 1995 року, йому надано дозвіл на проведення забудови на вказаній присадибній земельній ділянці. Рішенням виконавчого комітету Хмільницької районної ради від 17 травня 1995 року № 41 [PERSON] надано дозвіл проводити будівництво індивідуального житлового будинку на переданій йому Голодьківською сільською радою безоплатно у приватну власність земельній ділянці. Відділом містобудування та архітектури Хмільницької РДА було розроблено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON] Спадкодавець [PERSON] у встановленому законом порядку розпочав будівництво житлового будинку на виділеній йому земельній ділянці. За життя спадкодавець [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не отримав. Листом Голодьківської сільської ради Хмільницького району від 17.06.2015 року № 03-16/72 доводиться, що в земельно-кадастровій книзі сільської ради було зроблено відповідний запис на громадянина [PERSON], якому виділено земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Довідкою Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 19.05.2015 року № 162 підтверджується, що після проведення інвентаризації житлової забудови м. Хмільника незавершене будівництво житлового будинку, забудовником якого був [PERSON] та земельна ділянка, що була передана йому в приватну власність на підставі рішення Голодьківської сільської ради Хмільницького району від 09.12.1993 року, значиться за адресою [ADDRESS], колишня адреса [ADDRESS]. Земельна ділянка включена в межі міста Хмільника постановою Верховної Ради України від 17.06.1997 року № 351/97-ВР. Інвентаризаційною справою АНВП "Візит" від 07.05.2015 року доводиться, що на земельній ділянці в [ADDRESS] знаходиться фундамент житлового будинку 1995 року забудови, вартістю 6440 гривень. Відповідно до висновку Консалтингової компанії ПП "САНТ-2000" від 25.05.2015 року вартість земельної ділянки загальною площею 0,1000 га з цільовим використанням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS], становить 75000 гривень. Спадкоємцями по закону першої черги після смерті [PERSON] є ми, позивачі по справі - дружина спадкодавця [PERSON], та син спадкодавця [PERSON] На протязі 6-ти місяців після смерті спадкодавця ми, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, прийняли спадщину після смерті [PERSON] та в Хмільницькій міській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 45/2000. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2000 року на страхову суму, що підлягає виплаті спадкоємцям померлого на підставі Постанови КМУ від 29.06.1991 року № 59 "Про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ республіки". Оформити спадщину на земельну ділянку та незавершений будівництвом житловий будинок ми не можемо, оскільки відсутні правовстановлювальні документи на дане майно. Листом № 242/02-17 від 05.06.2015 року державний нотаріус Хмільницької міської державної нотаріальної контори Глуздань С.В. повідомила нас, що вирішення зазначеного питання можливе лише в судовому порядку. Ухвалою суду від 30.07.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено [PERSON]. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду подали заяви про розгляд та вирішення справи у їх відсутність, позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Представник відповідача Хмільницької міської ради в судове засідання не з"явився. Відповідач у справі Хмільницька міська рада про день, місце і час судового засідання повідомлена належним чином і через канцелярію суду подала клопотання в якому просить розгляд справи проводити у відсутність її представника за наявними у справі документами. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд та вирішення справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON], який для позивача [PERSON] був чоловіком, а для позивача [PERSON] - батьком, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 26.04.1999 року Хмільницьким міським відділом РАГС Вінницької області, свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с.8,9,10). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,10 га, вартістю 75000 гривень, яка знаходиться в [ADDRESS] та незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 8 %, яке знаходиться на вищевказаній земельній ділянці, вартістю 6440 гривень (а.с. 12-34). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На протязі 6-ти місяців після смерті спадкодавця [PERSON], позивачі [PERSON], [PERSON] у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, прийняли спадщину. В Хмільницькій міській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 45/2000. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.03.2000 року на страхову суму, що підлягає виплаті спадкоємцям померлого на підставі Постанови КМУ від 29.06.1991 року № 59 "Про порядок і умови державного обов'язкового особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ республіки" (а.с.11). З листа Хмільницької міської державної нотаріальної контори № 242/02-17 від 05.06.2015 року вбачається, що нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлювальних документів і їм роз'яснено право звернутися до суду (а.с. 35). Спадкоємець першої черги [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, про що свідчать його заява подана через канцелярію Хмільницького міськрайонного суду. Суд, враховуючи те, що позивачі [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги, відповідач у справі Хмільницька міськра рада та третя особа [PERSON] проти позову не заперечували, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів інших осіб. Суд при ухваленні рішення у справі застосовує правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 30.05.2012 року № 6-31 цс 12. Вищевказаною постановою Верховного Суду України, прийнятою за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, та яка є обов'язковою для всіх судів України (ст. 3607 ЦПК України), надано наступний висновок: пунктом 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок", який втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", але був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Згідно ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого нтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За статтею 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивачі [PERSON] та [PERSON] не можуть оформити спадщину після смерті [PERSON] у нотаріуса, хоча прийняли її, а тому обґрунтовано звернулися до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за законом права на спадщину. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачами доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved