Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

ПАТ "Ідея Банк" звернулося 10.09.2018 р. до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. За позовом, посилаючись на ст..ст.6, 526, 530, 543, 549, 551, 554, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.20 ЗУ «Про заставу», ст.ст.11, 14, 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», та умови договору № 910.15869 від 22.06.2012 р., просить вилучити у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль GEELY CK 1,5 L, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER] та передати позивачу на період його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь позивача за кредитним договором № 910.15869, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 116709,40 грн., яка складається з: основний борг - 0 грн.; прострочений борг 34125,19 грн.; прострочені проценти 34744,59 грн.; строкові проценти - 364,49 грн.; нарахована комісія - 0 грн.; прострочена комісія - 0 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 43917,35 грн.; віндикаційні витрати - 0 грн.; дебіторська заборгованість - 1145,98 грн.; інші штрафні санкції - 2411,80 грн. звернути стягнення на автомобіль GEELY CK 1,5 L, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати позивачу усі права та повноваження на відчудження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо); стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та інші витрати, пов'язані з розглядом справи. Ухвалою судді від 18.09.2018 р. було відкрито провадження і призначено підготовче судове засідання на 11.10.2018 р. 11.10.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на 19.11.2018 р. 19.11.2018 р. розгляд справи відкладено на 17.12.2018 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. Представник позивача в поданому до суду позові просить розглядати справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Ідея Банк" до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 22 червня 2012 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 910.15869, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 48235,90 грн., у тому числі на купівлю транспортного засобу GEELY CK 1,5 L, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8-9, 20). Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 22.06.2017 р. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат пов'язаних із купівлею авто, що підтверджується меморіальним ордером (а.с.20, 21). Додатком № 1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач має сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів (а.с.10-11). Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової (процентної) ставки у розмірі 20,99% та сплатою всіх інших платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору банк має право ініціювати перед позичальником перегляд зміни процентної ставки з відповідним повідомленням про це позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу позичальника, вказану в договорі. Якщо позичальник не погоджується з запропонованим банком переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобов'язаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити банк про свою незгоду. Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором з [PERSON] 23.07.2012 р. укладено договір застави транспортного засобу № 910.15869 - GEELY CK 1,5 L, 2011 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 22 червня 2012 року, яким передбачено, що для забезпечення і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором позичальник надає банку в заставу автомобіль марки, який їй належить на праві власності (а.с.22-23). На виконання Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження заставою даного транспортного засобу зареєстровано у державному реєстрі обтяжень рухомого майна 12 жовтня 2012 року за № 13112652 (а.с.27). Відповідач в порушення умов договору не виконує взяті на себе зобов'язання у встановлені строки, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 06.08.2018 р. становить 116709,40 грн., з яких: основний борг - 0 грн.; прострочений борг 34125,19 грн.; прострочені проценти 34744,59 грн.; строкові проценти - 364,49 грн.; нарахована комісія - 0 грн.; прострочена комісія - 0 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 43917,35 грн.; віндикаційні витрати - 0 грн.; дебіторська заборгованість - 1145,98 грн.; інші штрафні санкції - 2411,80 грн. (а.с.29-34, 35). Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості, рухом коштів по рахунку позичальника, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, за яким, як позичальник, зобов'язувалась своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов'язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що всі умови кредитного договору їй зрозумілі. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.1 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідач порушила свої зобов'язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. Пункт 1 абз. 3 договору застави транспортного засобу передбачає, що заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбаченим кредитним договором та/або цим договором. В силу застави, згідно зі ст.572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Ч.1 та ч.7 ст.20 Закону України "Про заставу" передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду або в позасудовому порядку шляхом набуття заставодержателем предмета застави у власність чи шляхом продажу заставодержателем предмету у застави третій особі. Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст.26 цього закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 762 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved