Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 08.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11330221000 (надалі Договір) відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 45000,00 доларів США терміном до 06.04.2029 року, із сплатою відсотків за користування кредитом протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту в розмірі 13,00 % річних, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі в термін та на умовах передбачених додатком № 1 не пізніше 06.04.2029 року. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В забезпечення виконання зобов'язань 08.04.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 195633 (надалі Договір поруки) відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11330221000 від 08.04.2008 року. Відповідно до додаткової угоди № 2 від 21.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11330221000 від 08.04.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» сторони домовились викласти п. 1.3.4. Договору в наступній редакції «Строк сплати процентів: 3 01 по 25 Число (включно) кожного місяця, наступного за ним за яким були нараховані банком такі проценти» та виклали Додаток №1 до Договору в новій редакції. Додатковою угодою № 2 від 06.02.2009 року було перенесено сплату по тілу кредиту періодом з 25.02.2009 року по 25.03.2010 року на послідуючі періоди з рівними частинами розподілення на строк користування кредитними коштами терміном у відповідності до п. 1.2.2 кредитного договору, а саме строком до 06.04.2029 року. Відповідачі не виконували належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у них утворилася заборгованість, яка станом на 15.06.2015 року становить по кредиту та процентам в розмірі 37369,65 доларів США, та пені - 20072,00 грн., з яких: 33250,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 4119,42 доларів США - заборгованість по процентам; пеня - 20072,00 грн. Відповідачем [PERSON] було подано зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим, в якому відповідач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 08.04.2008 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» укладений договір поруки № 195633 відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11330221000 від 08.04.2008 року. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності. В порушення зазначених умов між банком та відповідачем [PERSON] без згоди поручителя 21.01.2009 року та 06.02.2009 року, уклав додаткову угоду № 2 відповідно до яких були змінені строки повернення кредиту у зв'язку з чим викладено графік погашення кредиту в новій редакції. В наслідок цих змін був збільшений обсяг відповідальності поручителя. На підставі викладеного відповідач [PERSON] визнати договір поруки припиненим, а в задоволені первісного позову відмовити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні первісний позов підтримала та просила суд його задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в запереченнях та просила в їх задоволенні відмовити. Додатково пояснила суду, що обставини викладені у зустрічному позові є безпідставними та необгрунтованими, оскільки зміни, які відбулися в результаті укладення додаткової угоди № 2 від 21.01.2009 року не призводять до збільшення обсягу відповідальності так як останньою було перенесено сплату по тілу кредиту періодом з 25.02.2009 року по 25.03.2010 року на слідуючий період з рівними частинами розподілення на строк користування кредитними коштами терміном у відповідності до п. 1.2.2. кредитного договору, а саме строком до 06.04.2029 року. Вказані обставини зазанчені в ждоговорі з яким відповідач був ознайомлений. Що до несвоєчасності зарахування внесених коштів, за аначеного предстаником відповідача [PERSON] [PERSON] , предстаник ПАТ " Укрсиббанк" вказала, що задоговором кредиту [PERSON] повинна була повертати кредитні кошти у валюті договору доларах США. Внесення [PERSON] грошових коштів у гривні передбачало обмін, тобто банк повинен був замовити валюту, перевести внесені кошти ( на іншому, ніж передбачено договором) рахунку в валюту договору і лише після цього зарахувати внесення. Відповідач [PERSON] запаречувала проти задовлення пощову, вказала, що підставою отриманння кредиту була її довідка про доходи. Через протиправну дію Кабінету Міністрів Укрїни та Нацбанку відбулося значне коливання валют. На разі івона не може здійснювати оплату кредитних коштів в передаченому розмірі. ВВаджає, що при укладенні договору позщивач ПАТ " УкрСиббанк" не повідомик її про можливі ризики. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, посилався на неправильність нарахувань. Предсмтавник [PERSON] посилався на невиконання позивачем ПАТ " УкраСиббанк" п. 5.2, а саме повідомлення не пізніше ніж за 14 днів до дати збільшення розміру процентної ставки позивачльник про встановленн нововї процентної ставки, шлхом направлення поштою рекомендованого листа. Зустрічні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповвідач [PERSON] позовні вимоги до ньогоне визнав, підтримав позицію [PERSON] та свої позовні вимоги, вказав, що укладенням додаткових договорі було збільшено його відповідальність, а саме зріс розмір коштів за користування кредитом від відтерсінуванні часу повернення кредиту. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі первісного позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та про відмову у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] про визнання договору поруки припиненим з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 08.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11330221000 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 45000,00 доларів США терміном до 06.04.2029 року, із сплатою відсотків за користування кредитом протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту в розмірі 13,00 % річних, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі в термін та на умовах передбачених додатком № 1 не пізніше 06.04.2029 року (а.с. 24-30). ПП.1 п. 4 п1.1. договору сторони погилили, щ в разі необхідності купівлі або обміну та конвертації необхідної валюти на мідбанковому валюютному ринку України та/ або міднародному валютному ринку для погашення заборгованості позичальника за цим договором, позичальник має право завчасно ( зокрема за два робочі дні до дати погашення кредиту) надати банку пакет документів необхідний для купівлі ( конвертації) іноземної валюти на користь позивчальника ; - позичальника укладаючи договір усвідомлює можливість виникнення курсових різниць ( коливань) валюти кредиту при отриманні кредитних коштів та їх використанні за цільовим призначенням згідно умов договору... Згідно п.6.1,2 банк має право визнати термін поверненя кредиту таким, що настав відповідно до п. 1.2.2. та вимагати від позичальника дострокового поверненян всієї суми кредиту та повнох сплти за кредит, змінивши при цьому терміни поверненя кредиту в сторону зменьшення. Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. В забезпечення виконання зобов'язань 08.04.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 195633, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 11330221000 від 08.04.2008 року (а.с. 45-46). Згідно договору поруки п.1.2 поручитель добре усвідомлював усі умови основного договору, в тому числі суму основного договору, терімн його виконання, інші умови. Відповідно до додаткової угоди № 2 від 21.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту № 11330221000 від 08.04.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» сторони домовились викласти п. 1.3.4. Договору в наступній редакції «Строк сплати процентів: 3 01 по 25 Число (включно) кожного місяця, наступного за ним за яким були нараховані банком такі проценти» та виклали Додаток №1 до Договору в новій редакції (а.с. 37-43). Суд вважає, що пр цьому відповідальність поручителя [PERSON] алишилась без змін. Додатковою угодою № 2 від 06.02.2009 року було перенесено сплату по тілу кредиту періодом з 25.02.2009 року по 25.03.2010 року на послідуючі періоди з рівними частинами розподілення на строк користування кредитними коштами терміном у відповідності до п. 1.2.2 кредитного договору, а саме строком до 06.04.2029 року (а.с. 44) Суд вважає, що відповідальність поручителя залишилась без змін. Відповідачі не виконували належним чином умови кредитного договору, у зв'язку з чим у них утворилася заборгованість, яка станом на 15.06.2015 року становить по кредиту та процентам в розмірі 37369,65 доларів США, та пені - 20072,00 грн., з яких: 33250,23 доларів США - заборгованість за кредитом; 4119,42 доларів США - заборгованість по процентам; пеня - 20072,00 грн. (а.с. 59-68). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобов'язання не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Національний банк України станом на 05.02.2016 встановлює такі офіційні курси гривні до іноземної валюти в тому числі за 1 долар США - 25,8926 грн. 37369,65 х 25,8926 = 967 597,40 грн. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечуваного порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшиться обсяг його відповідальність. Відповідно до п. 2.1Договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Підставою для припинення поруки є сукупність двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін. Укладення додаткової угоди № 2 від 21.01.2009 року не призводять до збільшення обсягу відповідальності, оскільки з її умов вбачається, що перенесено остаточний термін сплати процентів за користування кредитними коштам, а саме з 10 числа кожного місяця по 25 число та викладено додаток № 1 до кредитного договору в новій редакції щодо повернення позичальником кредитних коштів. Зміни які відбулися в результаті укладення додаткової угоди № 2 від 06.02.2009 року також не призводять до збільшення обсягу відповідальності поручителя оскільки було перенесено сплату по тілу кредиту періодом з 25.02.2009 року по 25.03.2010 року на послідуючі періоди з рівними частинами розподілення на строк користування кредитними коштами терміном у відповідності до п. 1.2.2 кредитного договору, а саме строком до 06.04.2029 року. Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Під час розгляду справи, судом не встановлено умов передбачених ст. 652 ЦК України для розірвання договору поруки виходячи з того, що відповідачем суду не надано доказів щодо збільшення обсягу відповідальності [PERSON] як поручителя у зв'язку із укладанням додаткової угоди № 1 від 21.01.2009 року та додаткової угоди № 2 від 06.02.2009 рок. Враховуючи викладене, та те, що обсяг відповідальності в поручителя не збільшився, суд приходить до висновку що відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] про визнання договору поруки припиненим не підлягають задоволенню, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved