Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до\~відповідачів про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 19.06.2018 року о 09.45 на вулиці Донецьке шосе, в районі електроопори № 218 у м. Дніпрі, сталася ДТП за участю наступних транспортних засобів: «Міцубісі», н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Лексус», д/н [NUMBER] , під керуванням позивача. За постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018 року, винним у скоєні ДТП, визнано водія автомобіля «Міцубісі», н/з [NUMBER] , [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Лексус», д/н [NUMBER] , яким позивач користувався на підставі довіреності, виданої [PERSON] , яка є власником автомобіля. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/3814642. 27.06.2018 року відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу «Лексус», д/н [NUMBER] . Огляд автомобіля здійснював представник Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант», а також незалежний судовий експерт Цаберябий В.М. Відповідно до висновку судового експерта Цаберябого В.М. № 076/18 від 05.07.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] складає 596103,75 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] , складає 405003,54 грн., ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] , складає 182251,60 грн. У зв`язку з тим, що автомобіль вважається фізично знищеним, розмір завданих збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачами становить 222751,94 грн., різниця між вартістю матеріального збитку та ринковою вартістю автомобіля. Для здійснення виплати страхового відшкодування, 27.06.2018 року позивачем до страхової компанії було направлено заяву на виплату страхового відшкодування разом з документами, передбаченими Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Станом на день звернення з позовною заявою до суду, Товариство з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування не здійснило, строки для здійснення виплати страхового відшкодування порушено. Оскільки ліміт відповідальності страховика складає 100000,00 грн., таким чином, стягненню зі страхової компанії підлягає сума у межах ліміту відповідальності страховика, а саме 100000,00 грн., а з [PERSON] підлягає стягненню сума в розмірі 122751,94 грн., про що просив постановити відповідне рішення. В свою чергу третя особа [PERSON] , яка заявляє\~самостійні вимоги\~щодо предмету\~спору, звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант», [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що в як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 30 липня 2010 року, [PERSON] на момент настання страхового випадку була власником легкового автомобіля марки LEXUS, модель LS 460, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . 19.06.2018 року о 09.45 на вулиці Донецьке шосе, в районі електроопори № 218 у м. Дніпро, сталася ДТП за участю наступних транспортних засобів: «Міцубісі», н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , якого судом визнано винним у вчиненні ДТП, та «Лексус», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який керував на підставі довіреності від 14 вересня 2010 року, строк якої закінчився 14 вересня 2018 року та відповідно до якої [PERSON] мав право продати, обміняти, передати в оренду …. у випадку спричинення транспортного засобу, власником якого є [PERSON] , пошкоджена в результаті дорожньо-транспортної пригоди від її імені укладати договори про відшкодування завданої шкоди, отримувати відшкодування за завдану шкоду. [PERSON] зазначає, що позивач [PERSON] не є власником транспортного засобу та особою, якій завдано збитків або майнової шкоди у результаті порушення її цивільного права, а отже позовна заява [PERSON] до ТОВ страхова компанія "Альфа-Гарант", [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування шкоди є необґрунтованою. [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування) з Товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант", поліс ОСЦПВВНТЗ № AM 3814642, згідно умов зазначених в договорі страхування, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100000,00 гривень на одного потерпілого. Як вбачається з висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 076/18, складеного 05 липня 2018 року судовим експертом [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] складає 596103,75 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] , складає 405003,54 грн., ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] , складає 182251,60 грн. Оскільки автомобіль вважається фактично знищеним, власнику знищеного транспортного засобу повинна бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до (405003,54 грн.) та після (182251,60 грн.) дорожньо-транспортної пригоди, а саме 405003,54 грн. - 182251,60 грн. = 222751,94 грн. 23 червня 2018 року [PERSON] звернувся до страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно з відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу форми № 119, ТДВ СК "Альфа-Гарант" отримала дане поштове відправлення 25 червня 2018 року. 27 червня 2018 року, тобто упродовж передбаченого Законом тридцятиденного терміну, [PERSON] , як особою, яка згідно діючої на той момент довіреності мала право на отримання відшкодування, після подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подав на адресу страховика ТДВ СК "Альфа-Гарант" заяву про страхове відшкодування, до якої було додано копії паспорту громадянина та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера платника податку [PERSON] , копію технічного паспорту, копію посвідчення водія [PERSON] , копію довіреності. Згідно з відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу форми № 119, ТДВ СК "Альфа- Гарант" отримала дане поштове відправлення 02 липня 2018 року. Оскільки страховик ТДВ СК "Альфа-Гарант" отримав заяву про страхове відшкодування 02 липня 2018 року та не виплатив його не пізніш як через 90 днів після отримання (03 жовтня 2018 року), з нього підлягає стягненню пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, обчислення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій. У зв`язку з вищевикладеним [PERSON] просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" суму страхового відшкодування в розмірі 10000 грн. - 2% = 98000 грн. - 20% (16,333 грн.) = 81666,67 грн., 1483,42 грн. - 3% річних від простроченої суми, 5277,99 грн. - індекс інфляції за весь час прострочення, 14740,27 грн. - пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, а усього 103168,35 грн. А з особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність - [PERSON] , оскільки страхового відшкодування - 81666,67 грн. - недостатньо для повного відшкодування завданої ним шкоди, стягнути на її користь різницю між фактичним розміром шкоди, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та складає 222751,94 грн. і страховим відшкодуванням в розмірі 81666,67 грн.. а отже 141085,27 грн. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв до суду не подав. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа-Гарант" до судового засідання не з`явився, надав до суду відзиви на первісний позов та на позов [PERSON] , в яких позови не визнав в повному обсязі та зазначив, що [PERSON] є неналежним позивачем по справі оскільки [PERSON] не має жодних правових підстав просити у суду стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодування у зв`язку з пошкодження транспортного засобу Lexus LS 460 д.р.н. [NUMBER] , власником Lexus LS 460 д.р.н. [NUMBER] є [PERSON] . Крім того, 21.06.2018\~року ТДВ\~СК «Альфа-Гарант»\~було отримано\~письмове повідомлення\~про ДПТ\~від [PERSON] 25.06.2016\~року ТДВ\~СК «Альфа-Гарант»\~було отримано\~письмове повідомлення\~про ДТП\~від [PERSON] [PERSON] \~у своєму\~письмовому повідомленні\~про ДТП\~зазначив,\~що в\~результаті зіткнення\~автомобіля Mitsubishi\~ [NUMBER] ,\~яким він\~керував,\~з автомобілем\~Lexus\~LS\~460\~д.р.н.\~ [NUMBER] ,\~останній зазнав\~пошкоджень виключно\~заднього бамперу. Додатково він зазначив, що водій автомобіля Лексус намагався поїхати з місця ДТП и в`їхав у дерево. ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до ТОВ «Асистуюча компанія «Укравтоекспертиза» з метою проведення інженерно-транспортного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19.06.2018 року за участю транспортних засобів Lexus LS 460 д.р.н. [NUMBER] та Mitsubishi д.р.н. [NUMBER] . За результатами проведення інженерно-транспортного дослідження, спеціалістом Ю.В. Владимировим було складено висновок № 1534-18-ТТ від 05.11.2018 року, згідно якого зокрема ескпектом зазначено, що з технічної точки зору, можливість виконати вимоги п. 2.10 (а,б,в,д,е) ПДД України в односторонньому порядку залежала саме від дій водія автомобіля Лексус, д.н.з. [NUMBER] . З технічної точки зору, дії водія Лексусу , які не відповідали виомгам п. 2.10 (а,б,в,д,е) ПДД України, знаходились в прямому причинному зв`язку з наступом події наїздом на дерево. З огляду на висновки інженерно-транспортного дослідження, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулося до ФОП [PERSON] з метою проведення автотоварознавчого дослідження для визначення розміру матеріального збитку, якого зазнав власник Lexus LS 460 д.р.н. [NUMBER] з вини водія автомобіля Mitsubishi, д.н.з. [NUMBER] . Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 18-D/47/8 від 05.12.2018 року. Розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Lexus LS 460 д.р.н. [NUMBER] внаслідок ДТП становить 56213,51 грн. Згідно ремонтної калькуляції виконаної за допомогою системи Audatex, яка слугує додатком до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 18-D/47/8 від 05.12.2018 року експертом [PERSON] бралися до уваги виключно пошкодження задньої частини автомобіля Lexus LS 460 д.р.н. [NUMBER] , які згідно висновку інженерно-транспортного дослідження № 1534-18-ТТ від 05.11.2018 року, могли утворитися внаслідок зіткнення з автомобілем Mitsubishi Colt д.н.з [NUMBER] . Крім того, згідно аркушу № 3 ремонтної калькуляції, всі ціни, які використовувалися експертом включають в себе ПДВ, про що свідчить відмітка «ціни + 20%» зазначена внизу аркушу. Тобто, на підставі вимог п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» страхове відшкодування зменшується на встановлений законом розмір податку на додану вартість. Тобто, якби позивач [PERSON] був належним позивачем, він міг би мати право вимагати від ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплати страхового відшкодування у розмірі: 56 213,51 грн. (збиток) - 11 242,70 грн. (20% ПДВ) - 2 000 грн. (франшиза за полісом) = 42970,81 грн. Проте на даний час позивачем [PERSON] не надано документів, які б підтверджували його право на отримання страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Lexus LS 460 д.р.н. [NUMBER] . Щодо позову [PERSON] страхова компанія посилається на те, що [PERSON] не було надано до ТДВ СК «Альфа-Гарант» жодного документу, що стосується дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.06.2018 року, а отже відповідачем її права не порушені. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, а задоволенню підлягають позовні вимоги [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 червня 2018 року о 09 год. 45 хв. [PERSON] поблизу електроопори № 218 по вул. Донецьке шосе в м. Дніпро керував автомобілем «Міцубісі», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та порушивши вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, своєчасно не вжив всіх заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки, або безпечного його об`їзду та скоїв зіткнення з автомобілем «Лексус», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який на праві власності належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 30 липня 2010 року, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» згідно полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ/3814642, згідно умов зазначених в договорі страхування, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100000,00 гривень на одного потерпілого. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Частиною 2 ст.11 цього закону передбачено, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року зі змінами, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Як вбачається з матеріалів справи, з довіреності від 14 вересня 2010 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лоян Т.С. та зареєстрованої в реєстрі за № 1661, [PERSON] (як довіритель) відповідно до усного договору доручення та на виконання вимог ст. 1007 Цивільного кодексу України цією довіреністю уповноважила [PERSON] (як представника) користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, заставляти в забезпечення власних зобов`язань тощо) належним їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській обл. 30.07.2010 року, марка якого - LEXUS модель - LS 460, реєстраційний номер - [NUMBER] , зареєстрованого Дніпропетровським ВРЕР-1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 30 липня 2010 року. Дана довіреність була видана з правом передоручення повноважень іншим особам і була дійсною до 14 вересня 2018 року. Відповідно до ст. 1000 ЦК України, за договором\~доручення одна\~сторона (повірений)\~зобов`язується\~вчинити від\~імені та\~за рахунок\~другої сторони\~(довірителя)\~певні юридичні\~дії.\~Правочин,\~вчинений повіреним,\~створює,\~змінює,\~припиняє цивільні\~права та\~обов`язки\~довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. У ст. 1003 ЦК України зазначено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі закінчення строку довіреності. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність. Довіреність, яка була видана 14 вересня 2009 року, носила строковий характер і автоматично втратила свою чинність зі спливом строку її дії - 14 вересня 2018 року, як документ, що визначає повноваження представника перед третіми особами. З урахуванням того, що представник за довіреністю мав виключно право на чітко визначені юридичні дії, зокрема на право отримання відшкодування за завдану шкоду, вчинив певні дії для отримання страхового відшкодування, але не мав повноважень звертатись до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів довірителя, а також приймаючи до уваги імперативні норми закону про те, що представництво за довіреністю фактично припинилось у зв`язку із закінченням строку довіреності; позивач не є власником або володільцем транспортного засобу та не може вважатись в розумінні Закону особою, якій завдано збитків або майнової шкоди у результаті порушення її цивільного права, а отже позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на вимогах Закону та задоволенню не підлягають. Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» власників наземних транспортних засобів страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За ст. 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. На підставі п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач у зв`язку з настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язаний відшкодувати позивачу оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її майну, яка визначається вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу. У матеріалах справи міститься висновок № 076/18 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складеного 05 липня 2018 року судовим експертом [PERSON] , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] складає 596103,75 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] , складає 405003,54 грн., ринкова вартість пошкодженого автомобіля «Лексус», д/н [NUMBER] , складає 182251,60 грн. Відповідно до статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з частинами 30.1. та 30.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Виходячи з висновків вищевикладеної експертизи,ремонт легкового автомобіля марки LEXUS, модель LS 460, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , який належав на праві приватної власності [PERSON] , є економічно необґрунтованим, він вважається фактично знищеним. Таким чином, власнику знищеного транспортного засобу повинна бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до (405003,54 грн.) та після (182251,60 грн.) дорожньо-транспортної пригоди, а саме 405003,54 грн. - 182251,60 грн. = 222751,94\~грн. Згідно з підпунктом 33.1.4. частини 33.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2018 року, тобто упродовж передбаченого Законом терміну, [PERSON] відповідно до статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" письмово надав на адресу страховика ТДВ "Альфа-Гарант" повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Згідно з відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу форми № 119, ТДВ "Альфа-Гарант" отримала дане поштове відправлення 25 червня 2018 року. Відповідно до частин 35.1., 35.2. статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Як убачається з матеріалів справи. 27 червня 2018 року, тобто упродовж передбаченого законом 30-ти денного терміну, [PERSON] , як особою, яка згідно діючої на той момент довіреності мала право на отримання відшкодування, після подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подав на адресу страховика ТДВ "Альфа-Гарант" заяву про страхове відшкодування, до якої було додано копії паспорту громадянина та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера платника податку [PERSON] , копію технічного паспорту, копію посвідчення водія [PERSON] , копію довіреності. Згідно з відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу форми № 119, ТДВ "Альфа- Гарант" отримала дане поштове відправлення 02 липня 2018 року. Відповідно до частини 36.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Згідно частині 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. В матеріалах справи відсутні докази щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, як і відсутні відомості про те, чи здійснена оплата вартості відновлювального ремонту та якщо здійснена, чи виконані ці ремонтні роботи платником податку на додану вартість, що в свою чергу також має суттєве значення для визначення розміру страхового відшкодування відповідно до положень частини 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником податку. Дана правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 185/11374/15-ц, провадження № 61-35235св18. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктом 193.1. ст.. 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків. Згідно з частиною 36.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України). Оскільки страховик ТДВ СК "Альфа-Гарант" отримав заяву про страхове відшкодування 02 липня 2018 року та не виплатив його не пізніш як через 90 днів після отримання (03 жовтня 2018 року), з нього підлягає стягненню пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, обчислення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій. За таких обставин сума, яка відповідає розміру оціненої шкоди, а вона визначена у висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля № 076/18, складеного 05 липня 2018 року судовим експертом Цаберябим В.М., має бути зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ та з урахуванням франшизи. Таким чином, з Товариства з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" на користь [PERSON] підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 10000 грн. - 2% = 98000 грн. - 20% (16,333 грн.) = 81666,67 грн., 1483,42 грн. - 3% річних від простроченої суми, 5277,99 грн. - індекс інфляції за весь час прострочення, 14740,27 грн. - пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, а всього 103168,35 грн. Відповідно, з іншого відповідача, особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність - [PERSON] , оскільки страхового відшкодування (81666,67 грн.) недостатньо для повного відшкодування завданої ним шкоди, стягненню на користь [PERSON] підлягає різниця між фактичним розміром шкоди, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 222751,94 грн. і страховим відшкодуванням - 81666,67 грн., а отже складає 141085,27 грн. Суд не приймає до уваги заперечення ТОВ «Альфа-Гарант» щодо відсутності причинного зв`язку з порушеннями ПДР України водієм [PERSON] наслідки у вигляді наїзду водієм [PERSON] на дерево, виходячи з наступного. В рамках розгляду даної справи судом ухвалою суду від 24.07.2020 року була призначена судова автотехнічна експертиза. Відповідно до висновку експерта № 11/10.1/738 від 06.12.2019 року, у дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, технічна можливість уникнути ДТП не визначалася діями водія автомобіля "Лексус" [PERSON] . В умовах даної ситуації водій автомобіля "Міцубісі Кольт" [PERSON] мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди. У дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, в діях водія автомобіля "Лексус" [PERSON] не убачається яких-небудь невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору могли знаходитись в причинному зв`язку з даною пригодою - настанням зіткнення автомобілів " Міцубісі Кольт " та "Лексус". У дорожньо-транспортній обстановці, що склалась, дії водія автомобіля "Міцубісі Кольт" [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 ("б") Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, невідповідність дій водія автомобіля "Міцубісі Кольт" [PERSON] вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходилась в причинному зв`язку з даною пригодою - настанням події зіткнення автомобілів "Лексус" та "Міцубісі Кольт". З причин вказаних в дослідницький частині вирішити питання, чи мав водій [PERSON] технічну можливість уникнути наїзду на дерево, органи розслідування повинні самостійно з урахуванням усіх зібраних по справі доказів. З технічної точки зору, с настанням події наїзду автомобіля "Лексус" на дерево знаходились дії водія автомобіля "Міцубісі Кольт" [PERSON] , які не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України, а отже судовий збір, сплачений [PERSON] віднести за його рахунок, на користь [PERSON] стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» судовий збір в розмірі 1031,68 грн., а [PERSON] користь [PERSON] стягнути судовий збір в розмірі 1410,85 грн.

Outcome: approved