Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що після смерті його батька - [PERSON], яка настала [INFO] року відкрилася спадщина на все майно, що належало йому на праві приватної власності, в тому числі на 39/200 частин житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 195 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. Інша 39/200 частин вказаного жилого будинку та 195 кв.м. вказаної земельної ділянки належать [PERSON], колишній дружині його батька. Спадкоємцем померлого за законом є тільки він - син (позивач), який є інвалідом третьої групи. Однак, державний нотаріус П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори відмовила видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом і запропоновано йому звернутися до суду. Спадкоємцем за законом та заповітом є дружина померлого [PERSON] (відповідач по справі), проте шлюб з нею батько уклав 22 вересня 2012 року, коли страждав на тяжке психічне захворювання й перебував на лікуванні в період з 03.10.2012 року по 09.10.2012 року в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги. Отже, під час реєстрації шлюбу між батьком та відповідачкою, в батька не було вільної згоди внаслідок тяжкого психічного розладу. 30.10.2012 року батько заповів все своє майно [PERSON] (відповідачці), проте в цей час він страждав на тяжку психічну хворобу, внаслідок чого він не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними. Зазначений заповіт був посвідчений нотаріусом зі слів померлого батька, який не міг особисто прочитати навіть текст заповіту уголос, за його дорученням були запрошені свідки з Миколаївської області, яких він не міг знати. Враховуючи це, звернувся до суду з даним позовом та просив визнати шлюб, укладений між його батьком та відповідачкою, заповіт на ім'я відповідачки недійсними та визнати за ним (позивачем) в порядку спадкування за законом право власності на частини будинку та земельної ділянки. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, врахувати викладені ним обгрунтування, письмові пояснення та висновок судової експертизи. Зустрічний позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, так як він не відповідає дійсним обставинам справи. Зазначив, що він проживає в місті Житомирі, батько до нього приїжджав десь раз в один - два місяці, батьку пропонувалося переїхати в Житомир, але він відмовлявся. Переїхати до батька в Київ він ([PERSON]) не міг, оскільки в Житомирі проживає і його мати (перша дружина [PERSON]), яку також треба доглядати. Протягом всього життя батько хотів зійтися з першою дружиною (його - позивача матір'ю), але вона цього не бажала. Все було нормально в їх стосунках поки не з'явилася [PERSON], останні роки батько випивав, батько був складною людиною, мав кілька судимостей. Він ([PERSON]) телефонував батьку, але у разі, коли батько висловлювався нецензурною лайкою, клав слухавку. Вважає, що [PERSON] не гарна жінка, від неї були мати в його адресу та адресу батька, її метою, вважає, є заволодіння майном. Просив врахувати, що все сказане [PERSON] про його відносини з батьком, не відповідає дійсності, він з батьком постійно підтримував стосунки. Всього за два місяці до смерті батька, коли останній мав психічні хвороби, був укладений шлюб з [PERSON], складений заповіт на неї, [PERSON] була прописана в квартиру. [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на 39/200 частин житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 195 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. Останні п'ять років вона проживала з померлим однією сім'єю, вела з ним спільне господарство, піклувалася про нього, здійснювала необхідний догляд, готувала, прала, здійснювала покупки, супроводжувала в різні установи, в тому числі лікарські, провідувала в лікарні, надавала всебічну допомогу. Останні два місяці чоловік [PERSON] був лежачим хворим, вона цілодобово здійснювала догляд, помер він у неї "на руках", вона здійснювала поховання за власний рахунок. Так як її чоловік потребував постійного догляду та уваги, вона не могла працювати. З 19.11.2012 року була оформлена по догляду чоловіка, надавала соціальні послуги. Для себе вона фактично економила на одязі і харчуванні, тому, що потрібні були кошти для лікування [PERSON] Коштами їй допомагали родичі та сусіди. Вона не відходила від хворого цілодобово, у неї були пухлі, хворі ноги та інші проблемі із здоров'ям. Її чоловік страждав від сильного фізичного болю, вона була поряд, надавала допомогу, щоб полегшити страждання. Син чоловіка - [PERSON] знав, що потрібна допомога, але ігнорував навіть спілкування з хворим батьком. Один раз приїхав в лікарню, то єхидно сміявся з неї і запитав "Як ти витримаєш?". Це морально пригнічувало не тільки її а й чоловіка, який просив її ([PERSON]) щоб вона була поряд, не покинула його, адже син фактично відмовився від нього - а це було найбільшим потрясінням для людини похилого віку, тим більше тяжкохворої. 30.10.2012 року чоловік склав на неї заповіт, при цьому позбавив сина спадщини. За п'ять років проживання вона ніколи не бачила сина, тільки за два місяці до смерті один раз та на похороні. [PERSON] разом з батьком не проживав, сімейних стосунків не підтримував, не піклувався, не доглядав та взагалі, ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу, був у фізичному безпорадному стані (особливо останні два місяці життя). Нажаль, при складанні заповіту нотаріус [PERSON] не пояснила спадкодавцеві про наслідки обов'язкової долі, адже спадкодавець вказав конкретно на позбавлення сина від спадщини. Внаслідок даної ситуації обмежені і порушені права і свободи громадянина України, а саме спадкодавця, що суперечить ст.41 Конституції України. Пояснила, що [PERSON], спілкуючись з [PERSON], мають наміри заволодіти усім майном спадкодавця, також надалі, і подарованою їй ? частиною квартири, в якій вона проживає з донькою, та потім розпоряджатись разом майном. Також зазначила, що її чоловік [PERSON] неодноразово просив сина приділяти батькові увагу та доглядати його, адже [PERSON] мав похилий вік, був інвалідом другої групи загального захворювання, мав численні хронічні захворювання. Проте, син жив окремо, відмовлявся навіть провідувати хворого батька і говорив, що він проживає в Житомирі, адже там у нього сім'я, яку він утримує, та в нього немає часу тому, що багато працює в меблевому цеху. В червні 2012 року їй ([PERSON]) було призначено лікування та хірургічне втручання. Вони з чоловіком [PERSON] прийняли рішення розірвати шлюб, так як [PERSON] потребував постійного догляду, а вона тимчасово не могла йому надавати його, у зв'язку з хворобою. Також у неї є хвора мати, яка проживає в [ADDRESS], яку вона повинна була провідувати, тому вона ([PERSON]) деякий час, тимчасово, не могла надавати допомогу [PERSON] Саме в даний час, за її відсутності з поважних причин, [PERSON] звертався до сина [PERSON]. Спадкодавець потребував лікування у зв'язку х хворобою та ранами на ногах, внаслідок цукрового діабету, він страждав від фізичного болю, йому потрібно було робити перев'язки, спостерігати за ранами, щоб не почалася гангрена ніг, слідкувати за тиском, потрібно було готувати для нього дієтичне харчування, прати одяг. [PERSON] маючи діагноз - тяжка хвороба цукрового діабету, боявся, що може настати кома, а нікого не буде поряд, потребував стороннього нагляду вночі, адже він людина похилого віку, має хворе серце. У зв'язку з погіршенням фізичного стану спадкодавець потребував надання швидкої медичної допомоги, проте [PERSON] не мав бажання навіть тимчасово проживати з батьком, щоб вчасно надати швидку допомогу. Одного разу син приїхав до батька, проте не залишився на ніч, [PERSON] викликав швидку допомогу і був госпіталізований. [PERSON] внаслідок того, що син відмовляв йому у догляді, мусив звертатись до сторонніх осіб з проханням догляду. Часто спадкодавець був у лікарні і телефонував їй ([PERSON]), щоб вона терміново приїхала, так як син [PERSON] відмовився провідувати хворого батька, адже він ходить на роботу, багато працює та проживає в Житомирі, а хворий потребував догляду та щоденного провідування. Син [PERSON] хвилювався з приводу отримання спадщини, адже він дзвонив батьку та питав, чи той ще живий, що дуже пригнічувало та ображало гідність [PERSON], адже він мав похилий вік. Це морально негативно впливало на здоров'я спадкодавця. [PERSON] дзвонив тільки з тих причин, щоб не пропустити строк на подання заяви на спадщину, адже фактичного постійного спілкування не було між ним та батьком. Так як син відмовив батькові в проханні його доглядати, спадкодавець просив її ([PERSON]) про повторний шлюб та фактичний догляд, адже [PERSON] відчував моральне страждання від того, що син зневажає його тяжким фізичним станом. Вона ([PERSON]) прийняла рішення про відстрочку хірургічного втручання та, незважаючи на свої хвороби, здійснювала догляд за чоловіком [PERSON], з яким 24.09.2012 року уклала повторний шлюб. Про ухилення [PERSON] від догляду свідчить і той факт, що 03.10.2012 року [PERSON] отримав у терапевтичному відділенні КМШД міста Києва перелом шийки стегна зі зміщенням та був переведений у травматологічне відділення. Випадково про стан батька дізнався син - [PERSON] та приїхав в лікарню. Вона не заперечувала проти відвідин чоловіка сином, адже хворий чоловік просив про допомогу сина [PERSON], а конкретно просив, щоб той забрав його додому, на що [PERSON] відповів, що не може його забрати, бо йому не має місця в двокімнатній квартирі в Житомирі. Зазначила, що [PERSON] приїхав в лікарню, не привізши батькові нічого. Ця ситуація дуже вплинула на стан тяжкохворого [PERSON], адже він хотів, надіявся та просив, щоб син також надавав йому догляд та допомогу. Згодом спадкодавець зробив заповіт, в якому лишив сина [PERSON] спадщини, маючи на те поважну причину, так як син ухилився від догляду за ним, фактично не приймав участі в догляді, хоча батько його потребував та звертався до нього. За тиждень до смерті по телефону він просив сина, щоб не судився з приводу спадщини, адже це буде несправедливо по відношенню до його рішення згідно заповіту. Її ([PERSON]) спадкодавець слізно просив, щоб вона не повідомляла сину про смерть батька, тому що він не хоче, щоб такий недостойний син був присутній на похороні. Однак, вона повідомила сина про смерть батька, за її кошти було поховано [PERSON] У зв'язку з тим, що [PERSON] не отримував від сина допомоги, він звертався як одинока людина до ДТЦСЗ. Чоловіку було відомо, що син підтримує стосунки на протязі 10 років з колишньої дружиною [PERSON], яка жорстко обманула його ([PERSON]), обікрала, обіцяла довічний догляд, а сама покинула хворого чоловіка. Для нього це було сильним моральним потрясінням. Просила суд звернути увагу на те, що [PERSON] є фактично працездатною особою, їй відомо, що він працює в меблевому цеху в Житомирі, їздить до Києва встановлювати кухні. З наданої довідки слідує, що у [PERSON] третя група інвалідності по хворобі ока, йому протипоказана робота у важких та небезпечних умовах, інвалідність до 01.08.2013 року, можливо вже знята. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] був працездатним та міг надавати батькові догляд. Підстав для визначення йому обов'язкової частки у спадщині немає. Враховуючи викладене, просила суд усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті батька, скасувати обов'язкову долю [PERSON], визнати за нею ([PERSON]) право власності в порядку спадкування за заповітом на все майно, в тому числі на спірні частини будинку та земельної ділянки. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, а в позовних вимогах [PERSON] відмовити. Просила врахувати викладені в її позовній заяві обставини, обгрунтування, та надані нею письмові додаткові пояснення та письмові заперечення на основний позов. Зазначила, що висновок експерта суд не має приймати за основу, мають бути враховані всі докази в сукупності. Крім того, зазначила, що експерти не бачили [PERSON], не спілкувалися з ним, висновки робили по медичним документам, які, на її думку, є невідповідні. Просила суд врахувати покази її свідків, які підтвердили, що [PERSON] до останніх днів працював, керував автомобілем, що не може робити людина, яка не може керувати своїми діями. Також просила врахувати і пояснення нотаріуса, який посвідчував заповіт, який бачив [PERSON], спілкувався з ним, визначив, що останній дієздатний. Треті особи Головне управління юстиції в місті Києві, Відділ реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви з проханням розглядати справу у відсутності їх представників. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням завершувати розгляд справи у її відсутності. В минулих судових засіданнях надавала свої пояснення по справі, зазначаючи про наступне. Вона була дружиною [PERSON] до одруження останнього з [PERSON], з ним вона прожила 16 років. Чоловік - [PERSON] був агресивною людиною, пив у великих дозах, бив її, погрожував вбити, ображав її і навіть на вулиці прохожих людей, він вів себе неадекватно вже дуже давно. У [PERSON] було дуже багато жінок, їй відомо, що він бив і попередню дружину, сам розповідав, що ще одну дружину він обливав кип'ятком. Зазначила, що [PERSON] всіх дурив, розповідав що хворий, залишить житло, оформлював шлюби. РАГС від [PERSON] від кількості реєстрацій його шлюбів в шоці. Дружин він брав на 20-30 років молодших за себе. [PERSON] дійсно доглядала [PERSON], у неї була ціль - треба була квартира, про що вона сама їй казала. [PERSON], з яким вони спілкувалися іноді і після розлучення, казав їй ([PERSON]), що хоче розлучитися з [PERSON] та переїхати до сина. Спірні питання залишила на розсуд суду. Вислухавши пояснення [PERSON], [PERSON], які є одночасно позивачами та відповідачами, свідків [PERSON] (лікар-психіатр), [PERSON], [PERSON], [PERSON], судового експерта [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] є безпідставні та не підлягають задоволенню. В суді встановлено та підтверджено наданими документами, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року у віці 74 роки, причина смерті - хронічна ішемічна хвороба серця. [PERSON], [INFO] є сином [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме: 39/200 частин житлового будинку [ADDRESS] та земельна ділянка площею 195 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. Інша 39/200 частин вказаного жилого будинку та 195 кв.м. вказаної земельної ділянки належать [PERSON] (третій особі), яка є колишньою дружиною [PERSON] З копії спадкової справи, відкритої 27.12.2012 року П'ятнадцятою Київською нотаріальною конторою, слідує, що з заявами на прийняття спадщини померлого [PERSON] звернулися син померлого [PERSON] та дружина померлого [PERSON] (сторони по справі). З копії свідоцтва про шлюб слідує, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], 22.09.2012 року уклали шлюб. З спадкового реєстру встановлено, що [PERSON] неодноразово складав заповіти, касував їй і останнім є заповіт, складений 30.10.2012 року. З копії заповіту від 30.10.2012 року, посвідченого державним нотаріусом 15-ої Київської державної нотаріальної контори Демчик В.В., слідує, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно [PERSON] В даному заповіті зазначено, що сина свого - [PERSON] спадщини позбавляє. У зв'язку з тим, що [PERSON] хворий та не може самостійно прочитати текст заповіту, згідно зі ст.1253 ЦК України, заповіт прочитано на його прохання в присутності свідків. Таким чином, за два місяці до смерті [PERSON] був укладений шлюб між останнім та [PERSON], а за місяць до смерті [PERSON], останнім був складений заповіт на ім'я [PERSON] З копії паспорту [PERSON] встановлено, що вона зареєструвалася за місцем проживання [PERSON] - в квартирі [ADDRESS] 29.11.2012 року, тобто за один день до смерті [PERSON] З пояснень сторін та копій свідоцтв встановлено, що [PERSON] перебував раніше з [PERSON] в шлюбі, а саме: 22.09.2010 року був зареєстрований шлюб, а 07.07.2012 року шлюб був розірваний. Як зазначалося вище, через два місяці після розлучення був укладений повторний шлюб між ними. В період перебування [PERSON] з [PERSON] в шлюбі перший раз - існував договір довічного утримання, укладений в 2008 році між [PERSON] та [PERSON], який був розірваний згідно рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04.07.2011 року. Відповідно до довідки №1076, [PERSON] перебував на обліку у Деснянському територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян як одинокий з 22.10.2007 року. Згідно до довідки №215, виданої 22.01.2013 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] стояла на обліку в даному управлінні та отримувала компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, у розмірі 48,38 грн. з 19.11.2012 року по 30.11.2012 року. Дане свідчить про те, що [PERSON], перебуваючи в шлюбі з [PERSON], оформилася як особа, яка надає соціальні послуги [PERSON] Викладене вище спростовує пояснення [PERSON] стосовно того, що вона проживала з померлим [PERSON] останні п'ять років однією сім'єю з [PERSON], що вони вели спільне господарство. З викладеного слідує, що [PERSON], як фізична особа, соціальний працівник - надавала померлому послуги по догляду, допомогу, що не є тим самим, що і шлюбні стосунки. З приводу стану здоров'я [PERSON] судом було встановлено, що на обліку у лікаря-психіатра [PERSON] не перебував, тривалий час перебував на обліку з діагнозом цукровий діабет, тип 11 у стані декомпенсації; мав ряд інших хвороб, про що зазначено в медичній документації, яка була витребувана судом з медичних установ і яка була надана експертам. Відповідно до Акту судово-психіатричної експертизи №297 від 09.04.2014 року, складеного Київським міським центром судово-психіатричної експертизи, у складі комісії із трьох лікарів, судово-психіатричних експертів [PERSON], [PERSON], [PERSON], - "[PERSON], [INFO], на момент реєстрації шлюбу 22 вересня 2012 року та на момент складання заповіту 30 жовтня 2012 року, страждав стійким психічним розладом: "Органічне ураження головного мозку поєднаного генезу (судинно-дисметаболічно-інтоксикаційн ого) зі слабоумством" (МКХ-10 F02.8). [PERSON] за своїм психічним станом на момент реєстрації шлюбу 22 вересня 2012 року та на момент складання заповіту 30 жовтня 2012 року, не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними". Відповідно до ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а у разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Таким чином, в суді є встановленим та доведеним, що шлюб, укладений між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], укладений 22.09.2012 року та заповіт, складений [PERSON] на ім'я [PERSON] 30.10.2012 року - є недійсні правочини. Враховуючи це, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання вказаних правочинів недійсними підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. По даній справі встановлено, враховуючи викладене вище, що на момент смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом є його син - [PERSON] (позивач по основному позову). Спадковим майном відповідно до матеріалів спадкової справи, право на спадкування якого має син померлого - [PERSON], є: 39/200 частин житлового будинку [ADDRESS] та земельна ділянка площею 195 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. Дане свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання за ним права власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. Викладені обставини свідчать про відсутність у [PERSON] права на спадкування майна померлого [PERSON] та про відсутність будь-яких підстав щодо звернення з позовними вимогами до сина померлого про усунення його від права на спадкування, про скасування обов'язкової долі. З даного слідує про те, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Крім зазначеного вище, судом враховується і те, що суду не було надано належних та допустимих доказів того, що померлий [PERSON] потребував допомоги, просив сина надавати її, отримував відмову. Посилання [PERSON] на необхідність суду взяти до уваги і за основу пояснення державного нотаріуса Демчик В.В., яка посвідчуючи спірний заповіт, спілкувалася з [PERSON], перевірила дієздатність останнього, судом не може бути враховано, оскільки нотаріус перевіряє дієздатність шляхом спілкування з особою, без перевірки, витребувування медичних документів. Судом береться як належний та допустимий доказ висновок судових експертів, які складали свій висновок на підставі наданих їм медичних документів та всіх матеріалів справи. Враховуються і пояснення експерта [PERSON], надані в судовому засіданні. Даний експерт на питання суду пояснив, що у всіх трьох експертів, які входили в комісію, не виникало ніяких сумнівів, неузгоджень щодо складеного ними висновку; медичної документації та матеріалів справи було достатньо для надання висновку; необхідності в отриманні додаткової інформації, документів для складання висновку у них не було. Безпідставним та бездоказовим є і посилання [PERSON] на незаконність змісту запису в медичній документації лікаря-психіатра [PERSON] щодо стану здоров'я [PERSON] Покази свідків зі сторони [PERSON] також не можуть бути враховані судом, оскільки дані свідки не є фахівцями з встановлення фізичного, психічного стану особи. Посилання [PERSON] на те, що [PERSON] ще за два місяці до своєї смерті керував автомобілем, не може бути прийнята судом як доказ відсутності у [PERSON] психічних розладів, як на час керування автомобілем, так і складання спірних правочинів. Дане посилання взагалі не може бути визнано як належний доказ по даній справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі на користь [PERSON] з [PERSON] мають бути стягнуті судові витрати в сумі - 3 603 грн. 49 коп., що складаються з витрат за проведення експертизи - 3 180 грн. 74 коп. та судового збору - 422 грн. 75 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved