Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому вказала, що вона з 21 квітня 2007 р. по 19 березня 2009 р. перебувала з ним у шлюбі від якого мають неповнолітню дочку - [PERSON]. В квітні 2014 року близький друг [PERSON] запросив [PERSON] та її доньку [PERSON] на літній відпочинок та оздоровлення за кордон, а саме в місто Баку республіки Азербайджан. [PERSON] має намір з дочкою відвідати [PERSON], однак відповідач згоди на виїзд дочки за кордон не надав. Позивач неодноразово зверталася до відповідача як в письмовій, так і в усній формах з проханням надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон, але останній такої згоди не надав. Позивач подала заяву до суду , в якій просить розглядати справу без її участі та її представника, позов підтримує в повному обсязі, та надала згоду на прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, сторони являються батьками [PERSON], [INFO] Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Прізвище позивача змінено з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем. 05.05.2014 р. та 14.05.2014 р. позивач зверталась до відповідача з пропозиціями надати добровільно згоду на вивезення за кордон дитини та оформлення для цього проїзних документів. Рішенням виконавчого комітету Полонської міської ради №906 від 28 травня 2014 р. надано дозвіл неповнолітній [PERSON] на виїзд за кордон без згоди батька. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити її відпочинок та оздоровлення. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно з п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу без згоди батька на виїзд неповнолітньої [PERSON] за кордон та виготовлення проїзних документів для виїзду за межі України. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стянути понесені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved