Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

22 червня 2020 року Акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості . В обґрунтування позову вказують, що між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» (з 27.11.2018 року змінено назву на АТ «УКРСИББАНК») та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту №95193813000 від 26.02.2019 року. Підписавши цей договір, позичальник погодився з правилами кредитування, викладеними у цьому договорі та Правилах споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені на сайті банку. Відповідно до умов договору Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 140260 грн., з яких 140000 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260 грн. на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, а відповідач зобов`язалася повертати кредит у розмірі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), з кінцевим терміном погашення кредитної заборгованості 25.02.2024 року. За користування кредитними коштами Відповідач зобов`язався сплачувати проценти у порядку та розмірі, встановленому п. п. 3.8. кредитного договору та п. 4.1 Правил. Згідно з п.4.1. Правил у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, починаючи з 32 календарного дня. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Позивач направляв відповідачу вимогу про усунення порушень та повернення кредиту і сплату процентів. Однак вимоги відповідач не виконав у повному обсязі. Станом на 16.06.2020 року заборгованість за кредитним договором становить 142581,12 грн., з яких: 130078.44 грн. - заборгованість за кредитом; 11745,04 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом ( в порядку ст. 1048 ЦК України); 40,69 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін ( в порядку ст. 625 ЦК України); 52,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 409,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами; 250,00 грн. - заборгованість по комісії; 5,26 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. У зв`язку з цим звертаються до суду з даним позовом. Ухвалою від 22 січня 2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Катпітал» по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Залучено до участі у справі №569/9776/20 в якості позивача, товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Катпітал» , як правонаступника позивача - Акціонерного товариства "Укрсоцбанк". Представник позивача в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені, однак в позовній заяві вказали, що спросять суд справу розглядати в порядку спрощеного провадження та не заперечують проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справ у їхню відсутність. 26 серпня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовун заяву, згідно якого вбачається, що він частково визнає позовні вимоги. Крім того, вказує, що він не погоджується з сумою нарахування заборгованості та долучає до матеріалів справи копію контракту про проходження військової служби. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (з 27.11.2018 року змінено назву на АТ «УКРСИББАНК») та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту №95193813000 від 26.02.2019 року. Підписавши цей договір, позичальник погодився з правилами кредитування, викладеними у цьому договорі та Правилах споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені на сайті банку. Відповідно до умов договору Позивач надав Відповідачу кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 140260 грн., з яких 140000 грн. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260 грн. на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування, а відповідач зобов`язалася повертати кредит у розмірі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), з кінцевим терміном погашення кредитної заборгованості 25.02.2024 року. За користування кредитними коштами Відповідач зобов`язався сплачувати проценти у порядку та розмірі, встановленому п. 3.8 кредитного договору та п. 1.3 Правил. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з наступного дня після дня несплати чи не повної сплати платежу до моменту погашення такої заборгованості (п. 1.3.1 Правил). Всупереч умов Кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Судом встановлено, що позивачем направлялися відповідачу вимога про усунення порушень та повернення кредиту і сплату процентів, листом № 24-1-01/317 від 09.04.2020р. Станом на 16.06.2020 року відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором, яка становить 142581,12 грн., з яких: 130078.44 грн. - заборгованість за кредитом; 11745,04 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом ( в порядку ст. 1048 ЦК України); 40,69 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін ( в порядку ст. 625 ЦК України); 52,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 409,59 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами; 250,00 грн. - заборгованість по комісії; 5,26 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як було встановлено судом з досліджених письмових доказів , наданих відповідачем документів, після пред`явлення позову 26.06.2020 року [PERSON] було сплачено 1000.00 гривень. На підставі викладено, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягнення сума в розмірі 129078,44 грн. заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У свою чергу заперечуючи проти вимог позивача вказував, що він з 21 грудня 2019 року перебував на військовій службі, що підтверджується наданим контрактом Відповідно до контракту [PERSON] , вбачається, що він укладених строком на 3 роки з 21.12.2019. Згідно зі ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18.03.2014 року і триває по теперішній час. Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", відповідно до Конституції України, визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Так, в ст.ст. 1, 2 Закону закріплені Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію п.п. 3 п. 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. В ч. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" зазначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Враховуючи, що п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано відповідальність за порушення грошових зобов`язань у вигляді штрафних санкцій, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час. Згідно п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Викладені висновки підтверджені позицією Верховного Суду у справах №496/188/17 (постанова від 15.05.2018 року); №199/8367/16 (постанова від 27.03.2019 року); №327/353/16 (постанова від 10.01.2019 року); №522/12270/15-ц (постанова від 26.12.2018 року). Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Положення п. 15 ст. 14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь - яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, то суд зазначає наступне, згідно розрахунку вбачається, що позивача нараховував проценти за період з 25.03.2019 року по 29.05.2020 року, однак оскільки відповідач перебував на військовій службі і відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", від звільняється від сплати процентів за цей період, а тому стягненню з відповідача підлягають в розмірі 6312,98 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом ( в порядку ст. 1048 ЦК України); 36,70 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін ( в порядку ст. 625 ЦК України); 250 грн. заборгованість по комісії На підставі викладено, та враховуючи що відповідач визнав позовні вимоги частково, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частково задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК підлягають до стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 2138,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved