Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] до листопада 2011 року, від якого має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2011 року він сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 08.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з [PERSON] він проживав спільно без реєстрації шлюбу з 15.01.2012 року по 15.01.2017 року. Від спільного проживання вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області від 22.01.2019 року йому присуджено сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вищевикладеного, він сплачує аліменти на утримання двох своїх дітей в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) на користь [PERSON] та [PERSON] В зв`язку з цим, вважає, що має право на задоволення своїх позовних вимог, а саме зміну розміру аліментів згідно діючого Сімейного кодексу України, тобто на стягнення щомісячно з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з 11.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття та на стягнення щомісячно з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Крім того суду пояснив, що позивач був змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки змінилося його матеріальне становище. Він сплачує аліменти у розмірі ј частки на першу дитину [PERSON] та 22.01.2019 року судом було винесено судовий наказ, яким було стягнуто з позивача аліменти, ще на утримання його сина [PERSON] , однак при його винесенні не було враховано те, що позивач вже сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки. У зв`язку з чим, на даний час відраховується Ѕ частина його заробітку (доходу), що призвело до погіршення його матеріального становища. В подальшому представником позивача було подано до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила зважити, що їх спільна дитина хворіє, перебуває на обліку у лікаря, що вимагає додаткових коштів, однак зазначила, що з позовом до позивача про стягнення додаткових витрат вона не зверталася. Позивач з 2012 року з донькою не спілкується, ніяк не допомагає, систематично ухилявся від сплати аліментів. На даний час аліменти сплачує, оскільки йому потрібно перетинати кордон. З отриманої від виконавчої служби інформації, нею було встановлено, що [PERSON] працює за кордоном. В нього є матеріальна можливість утримувати дитину, що підтверджується систематичною зміною ним автомобілів та місця проживання. В подальшому нею було подану до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні просила суд винести рішення на розсуд суду, згідно вимог чинного законодавства. В подальшому нею було подану до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 02.09.2008 року [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження у графі "батько" позивач записаний як батько дитини, про що і не заперечує. (а.с.5). Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2011 року, вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO], уродженця м. Токмак Запорізької області, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 14.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження у графі "батько" позивач записаний як батько дитини, про що і не заперечує. (а.с.6). Судовим наказом Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22.01.2019 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України). При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що з нього з 08.12.2011 року стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу) та з 22.01.2019 року стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Тобто, з 22.01.2019 року з нього стягуються аліменти в загальному розмірі 1/2 частини його заробітку на двох дітей, що суттєво змінює його матеріальне становище. Отже, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини: [PERSON] , що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідачкою [PERSON] в якості доказу було надано до суду інформацію щодо перетину позивачем [PERSON] державного кордону України. Однак, суд критично відноситься до вказано доказу, оскільки він не є підтвердженням матеріального становища позивача. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Однак, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial