Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Верхньоторецької сільської ради Ясинуватського району Донецької області про надання додаткового строку на прийняття спадщини, у якому просила визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк у шість місяців для подачі нею заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 43/100 частини житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], що належить померлому на підставі рішення суду Ясинуватського району Донецької області від 15.08.1979 року, що набрало законної сили 25.08.1979 року. Вважає, що нею пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк в зв'язку із істотними труднощами. Її батько з 1978 року по день смерті проживав у [ADDRESS]. Спілкувалися вони за допомогою телефонного зв'язку та листів. У листопаді 2012 року їй стало відомо, що її батько помер. Виїхати до іншої держави, щоб пересвідчитись в правдивості інформації вона не мала можливості, оскільки доглядала за хворою матір'ю. В 2017 році її знайома переїхала жити до Самари, яка допомогла їй отримати свідоцтво про смерть батька. Оскільки про смерть батька вона достеменно дізналася після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини просить визначити їй додатковий строк. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила задовольнити її позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З позовними вимогами погодилися. З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню підлягають виходячи з наступних підстав. [INFO] року помер [PERSON], [INFO], уродженець сел. Скотовата Ясинуватського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис про смерть №54, складений [INFO] року у відділі ЗАГС Совєтського району міського округу Самари управління ЗАГС Самарської області, Росія (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилось майно у вигляді 43/100 частини домоволодіння [ADDRESS], розташованого по [ADDRESS], що належить померлому на підставі рішення суду Ясинуватського району Донецької області (а.с.6). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження позивачки серії [NUMBER], актовий запис № 59 від 09 вересня 1960 року, зроблений у Скотоватській сільраді Авдіївського району Сталінської області, де батьком записаний [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 56 від 06 жовтня 1979 року, зроблений у Верхньоторецькій сільраді Ясинуватського району Донецької області, за яким позивачка змінила своє дівоче прізвище "[PERSON]" на прізвище "[PERSON]" (а.с.7). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 53649003 від 11.10.2018 р., та інформації від Дружківської державної нотаріальної контори, які надані на запит суду, в Спадковому реєстрі інформація щодо наявності відкритої спадкової справи після смерті [PERSON], померлого [INFO] року відсутня, тобто спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 48). [PERSON] не реалізувала свого права на спадщину, як спадкоємець за законом, не прийняла спадщину у вигляді частини 43/100 частини домоволодіння [ADDRESS], розташованого по [ADDRESS]. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцем І-ї черги за законом, після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] Суд встановив, що [PERSON] єдиним спадкоємцем, хто міг прийняти спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подала. В якості поважності причини пропуску строку [PERSON] зазначає те, що її батько мешкав у м.Самара, Росія, виїхати за межі своєї країни не мала змогу, оскільки доглядала за хворою матір'ю, і отримати його свідоцтво про смерть їй вдалося лише у жовтні 2017 року. Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому їй необхідно надати додатковий строк у шість місяціі для прийняття спадщини.

Outcome: approved