Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

19.09.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь сплачену нею винагороду в розмірі 12852,00 грн., перший періодичний платіж в розмірі 160000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1728, 52 грн. Свій позов позивач мотивує тим, що 04.03.2017 року між сторонами було укладено договір № 723554, предметом якого є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля через систему придбання у групах. Договір був укладений з метою придбання легкового автомобіля «Chery Tiggo» вартістю 357000 грн. На виконання умов договору позивачем було сплачено винагороду по договору доручення № 723554 у розмірі 12852,00 грн. та сплачено через [PERSON] періодичний платіж в розмірі 160000,00 грн. Позивачка вважає, що даний договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики з боку відповідача. Зокрема, позивачка отримала нечітку, неправдиву інформацію стосовно договору. Відповідач поклав усі витрати по договору на позивача, не вкладаючи власних коштів, не даючи гарантії щодо наявності товару. Вказаний договір містить жорсткі і несправедливі умови, які полягають в тому, що в договорі відсутні відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару. З ініціативи позивача вказаний договір 11.07.2017 року було розірвано. 18.07.2017 року позивачка звернулась до відповідача з вимогою про повернення коштів за договором № 723554 від 04.03.2017 року, в порядку ст. 530 ЦК України (в термін до 01.09.2017 року), оскільки згідно укладеного договору не передбачено строк виконання зобов»язань по поверненню коштів за розірваним договором, але останній повідомив їй, що максимальний строк повернення періодичних платежів згідно п.12.1.1. договору не може перевищувати двох років з дня отримання відповідачем заяви про дострокове розірвання договору (до 10.07.2019 року), з чим позивач не погоджується, вважає це порушенням своїх прав, тому і подано даний позов до суду. Представник позивача [PERSON] у судове засідання з'явилася, позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначила, що позивач отримувала від відповідача лист щодо придбання автомобіля, але відповідач не збирався їй передавати автомобіль. Позивач вважає, що граничний термін повернення коштів, який передбачений договором суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживача» та ст.530 ЦК України. Представник відповідача Нагорний А.Є. позов не визнав та зазначив, що він є безпідставним, оскільки позивачем був підписаний договір про надання фінансових послуг. Своєю заявою позивач підтвердила свою обізнаність щодо умов договору. Позивач сплатила кошти в сумі 160000 грн та 12852 грн. Позивач відмовилася від отримання автомобіля в березні 2017 року та не надавала необхідні документи. Умови укладеного договору є зрозумілими, передбачений порядок повернення коштів, тому вимога позивача є передчасною. Вартість автомобіля становить 357 000 грн. Позивач була включена в групу учасників, один з яких мав отримати автомобіль за рахунок акумульованих коштів групи. Позивач у своїй групі сплатила найбільшу суму. Позивачу можуть бути повернуті кошти згідно п.12.1 Договору. Кошти для повернення акумулюються у спеціальному фонді. Договір був розірваний за ініціативою позивача 11.07.2017 року і позивач була повідомлена про повернення коштів до 10.07.2019 року згідно п.12.1.2, який є аналогічним ліцензійним умовам (п.6.22 ліцензійних умов). Звернув увагу на судову практику в аналогічних справах, постанова ВСУ від 11.09.2013 року та від 18.10.2017 року. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. У судовому засіданні встановлено, що 19.01.2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» було зареєстровано, як фінансову установу та видано свідоцтво (а.с.34). Діяльність ТОВ "АВТО ПРОСТО" з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття "фінансова послуга". Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п. 111, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах"), які були чинні на час укладення договору та втратили чинність 21.11.2017 року згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 8 серпня 2017 року N 3385). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена на легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. В договорі про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі зазначено, що система "АвтоТак" - це торговельна марка, що зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення фінансової послуги, послуг АВТО ПРОСТО з адміністрування системи придбання автомобілів у групах та полягає у наданні фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів, створенні груп покупців (учасників групи), метою яких є придбання автомобілів за рахунок об»єднаних грошових коштів учасників групи у порядку та на умовах, передбачених договором про адміністрування. Отже, отримання кожним споживачем автомобіля здійснюється виключно відповідно до платежів, здійснених ним самим, і незалежно від платежів інших клієнтів відповідача. На підставі розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №2239 від 15.09.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (а.с.35). 04.03.2017 року [PERSON] до ТОВ «АВТО ПРОСТО» подано заяву про намір укласти договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі через систему АвтоТак (а.с.36). Із змісту поданої заяви вбачається, що [PERSON] заміжня і вона заявляє, що має згоду іншого подружжя на укладення договору, що відповідає ст.65 СК України. 04.03.2017 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», в особі продавця-консультанта [PERSON], було укладено договір № 723554 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі з додатками. Згідно п.1 Договору предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об'єднання періодичних платежів учасників групи через систему «АвтоТак». Даний договір був укладений між сторонами з метою отримання [PERSON] автомобіля марки «Chery Tiggo» (а.с.7-13). [PERSON] ознайомлена із внутрішніми правилами надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах ТОВ «АВТО ПРОСТО», що підтверджується її підписом (а.с.11). 04.03.2017 року також було укладено договір доручення № 723554 між товариством з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» (повірений) і [PERSON] (довіритель). Відповідно до п.2.1. якого, між Довірителем та ТОВ «АВТО ПРОСТО» укладено Договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) в групах через систему АвтоТак № 723554 від 04.03.2017 року. Умовами договору про адміністрування передбачений обов'язок Довірителя по сплаті на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» винагороди у розмірі 12852,00 грн., що визначена у Договорі про адміністрування як винагорода за послуги ТОВ «АВТО ПРОСТО», пов'язані з включенням Договору про адміністрування до системи АвтоТак та формування групи (а.с.14). П.2.2. договору доручення передбачено, що обов»язок довірителя по сплаті винагороди ТОВ «АВТО ПРОСТО» виникає після повідомлення довірителю номера групи, до якої він належить, дата створення групи. [PERSON] повідомлено номер групи №1262, її номер у групі 103. [PERSON] сплатила винагороду в сумі 12852,00 грн на користь ТОВ «АТ Сервіс», що підтверджується квитанцією №11 від 04.03.2017 року (а.с.15). Згідно п.2.5. повірений зобов»язаний перерахувати винагороду ТОВ «АВТО ПРОСТО» протягом десяти календарних днів з дня отримання від ТОВ «АВТО ПРОСТО» повідомлення про дату створення групи, до якої включено договір про адміністрування та номеру групи в системі АвтоТак. Договір доручення виконаний повністю, що визнається сторонами, тому необхідності залучення товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» до участі у справі немає. На виконання умов договору № 723554 від 04.03.2017 року про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі позивачкою через [PERSON], який є батьком позивача, що визнається відповідачем, було сплачено перший платіж у розмірі 160000,00грн., що підтверджується квитанцією від 15.03.2017 року (а.с.15). Згідно п.12.1 договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що зобов»язаний повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» у письмовій формі. У строк, встановлений чинним законодавством, ТОВ «АВТО ПРОСТО» розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором, з урахуванням положень, викладених в цій статті. Договір № 723554 було розірвано 11.07.2017 року з ініціативи позивачки (а.с.17). 18.08.2017 року позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу про повернення сплачених нею коштів в сумі 172852 грн в строк до 01.09.2017 року (а.с.16), оскільки згідно укладеного договору не передбачено строк виконання зобов»язань по поверненню коштів за розірваним договором. На що відповідачем надано відповідь позивачу про те, що винагорода поверненню не підлягає, а періодичний платіж підлягає поверненню в строк до 10.07.2019 року (а.с.18). При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Позивач вважає, що договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької діяльності з боку відповідача, оскільки отримала нечітку, неправдиву інформацію щодо умов договору, всі витрати по договору відповідач поклав на не неї, не вкладаючи власних коштів, не надаючи гарантії щодо наявності товару, договір містить жорсткі і несправедливі умови, оскільки в договорі відсутні відомості про продавця товару, його найменування, місце знаходження. З тексту Договору №723554, укладеного між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та позивачкою, вбачається, що остання мала можливість ознайомитися із спектром послуг наданих ТОВ «АВТО ПРОСТО» та з правами і обов'язками сторін. Так, у Договорі окремим абзацом, зазначено, що учасник отримав усі коректно викладені пояснення від представника «АВТО ПРОСТО», проінформований про всі можливі витрати у зв'язку із укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів даний Договір та додатки до нього, про що необхідно засвідчити підписом замовника послуги. Підпис [PERSON] у вказаному Договорі та додатках до нього наявний. Крім того, додатковою гарантією того, що даний Договір укладено сторонами свідомо, без будь якого примусу чи введення замовника в оману, є п.12.1.5 даного Договору, згідно якого за бажанням учасник має право односторонньо відмовитися від договору про адміністрування протягом 14 календарних днів з дати підписання Договору, при цьому Договір вважається розірваним і учасник звільняється від будь яких зобов'язань за ним та повертається вся сума сплачених коштів. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тому посилання позивача на ту обставину, що договір укладений під впливом обману є безпідставним, оскільки договір з додатками нею підписаний та протягом 14 днів вона не відмовилася від укладеного договору. Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Тобто, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві (правова позиція Верхового Суду України у справі №6-2766цс15). Відповідно до положень, закріплених у ч. 1, п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Аналіз п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" дає підстави для висновку, що поняття "пірамідальна схема" у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару. Таким чином, для кваліфікації "пірамідальної схеми" необхідна наявність усіх зазначених ознак. Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як "пірамідальної", тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України. Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. У той самий час предметом Угоди сторін, укладеної в рамках функціонування системи придбання автомобілів у групах "АвтоТак", є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання нею автомобіля. Відповідно до ст. 3 Договору ТОВ «АВТО ПРОСТО» кожен учасник групи має право отримати автомобіль на умовах Договору. Статтею 2 Договору передбачено, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язується здійснити оплату автомобіля постачальнику та забезпечення передачі постачальником автомобіля у власність учасника в строки та на умовах, визначених Договором. При цьому відповідно до п. 8.2 ст.8 Договору учасник, якому надано право на отримання автомобіля, має право одержати автомобіль у власність, якщо він на момент такого одержання належним чином виконує свої зобов'язання за Договором та попередньо виконав вимоги передбачені Договором. Водночас, згідно п.8.1 ст.8 ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як: учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі згідно з умовами Договору, пов'язані з видачею автомобіля; ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримає від учасника належним чином оформлені документи та гарантії згідно з вимогами цієї статті; ТОВ «АВТО ПРОСТО» затвердить оформлення документів на отримання автомобіля. Відповідно до Договору між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та виробником (дистриб'ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля (п. 8.1 ). При цьому посилання позивача на ту обставину, що не зазначення в договорі конкретного продавця, виробника (дистриб'ютора чи імпортера) є жорсткою та несправедливою умовою, суд вважає помилковим, оскільки предметом договору, що оспорюється, є надання учаснику програми адміністративних послуг, у тому числі фінансового характеру, з метою придбання ним автомобіля, а взаємовідносини ТОВ «АВТО ПРОСТО» з підприємством, яке має поставити товар для його придбання у групі виходить за межі регулювання спірного Договору, оскільки таке підприємство не є стороною цього Договору. Згідно Додатку №1 до Договору з ТОВ «АВТО ПРОСТО» передбачено, що [PERSON] отримує право на одержання автомобіля у базовій комплектності марки «Chery Tiggo» вартістю 357000 грн (а.с.12). В ст.7 Договору передбачено право позивача на звернення з проханням надати будь-яку марку та\\або модель автомобіля, що відрізняється від марки та\\або моделі автомобіля, зазначеного в Додатку №1. В ст.9 передбачена можливість заміни марки або моделі автомобіля на іншу, у разі, якщо обумовленої моделі чи марки автомобіля буде припинено постачання або випуск. Згідно п. 2.5 ст. 2 розділу ІІ Договору періодичні платежі, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від Поточної ціни автомобіля, та не підлягають перерахунку. У розділі «Визначення термінів» закріплено поняття періодичного платежу - це грошові кошти, що періодично (щомісяця) вносяться учасником групи на окремий поточний рахунок товариства в банку для оплати поточної ціни автомобіля та використовуються для формування фонду групи відповідно до умов договору про адміністрування та внутрішніх правил. Розмір періодичних платежів визначається товариством щомісяця шляхом ділення поточної ціни автомобіля на загальну кількість періодичних платежів. Також Договором передбачено порядок сплати винагороди за послуги ТОВ «АВТО ПРОСТО» і згідно п.2.4 Договору ТОВ «АВТО ПРОСТО» не може збільшувати відсоток щомісячної винагороди встановлений в Додатку 1 Договору. Отже, Договором передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеного Договору, а не за можливість одержання права на купівлю товару. А також визначено порядок сплати винагороди ТОВ «АВТО ПРОСТО», розмір якої не може збільшуватися та періодичних платежів, які не підлягають перерахунку. Таким чином права і обов'язки обох сторін щодо отримання автомобіля споживачем та отримання коштів ТОВ «АВТО ПРОСТО» є збалансованими і зрозумілими і передбачена щомісячна сплата внесків за (товар) автомобіль, який передається споживачеві в рамках укладеної Угоди, а не за можливість одержання права на купівлю товару. В п.1.2 розділу ІІ договору зазначено, що система функціонує таким чином, що кількість учасників групи, яким надається право на отримання автомобіля, відповідає кількості автомобілів, яку можливо придбати за рахунок фонду групи. Учаснику, який сплатив загальну кількість періодичних платежів та виконав усі зобов»язання щодо сплати винагороди адміністратора, буде надано право на отримання автомобіля на найближчому розподілі товару, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому учасник повністю виконав усі зобов»язання за договором, але не пізніше двох місяців з моменту повної оплати поточної ціни автомобіля та виконання інших зобов»язань за договором. Тобто, споживач, який виконав усі умови угоди, має повне право вимагати від ТОВ "АВТО ПРОСТО" виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити продавцю вартість автомобіля та передати автомобіль споживачу, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі. Як убачається з наведеного, законодавець розрізняє ознаки, що застосовуються до поняття "пірамідальна схема" та "придбання товарів у групах". Якщо перше є порушенням законодавства, то друге, за умови отримання відповідного дозволу та дотримання всіх встановлених вимог, є легітимною підприємницькою діяльністю. Такий висновок ґрунтується на головній ознаці відсутності "пірамідальної схеми" згідно з п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про захист прав споживачів" - це товарність схеми, тобто передбачення надання споживачу товару в обмін на внесені ним кошти. Так, за схемою придбання товарів у групах придбання товарів для кожного споживача (крім останнього) відбувається, у тому числі й за рахунок внесків інших учасників. Різниця між споживачами-учасниками є тільки в часі одержання товару кожним із них. Враховуючи те, що ТОВ "АВТО ПРОСТО" отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, укладений сторонами правочин передбачає одержання споживачем необхідного йому товару, визначає умови (схему фінансування тощо), за яких такий товар може бути одержаний (у тому числі закріплює відповідні права та обов'язки сторін), то до такого правочину не може бути застосовано визначення "пірамідальної схеми" у зв»язку з відсутністю її головних ознак - безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах придбавають товар усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами - учасниками схеми є тільки в часі одержання автомобіля кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань. Тому посилання позивача на те, що договір був із застосуванням нечесної підприємницької діяльності та містить жорсткі і несправедливі умови не відповідає обставинам справи. Вище вказане узгоджується з правовими позиціями Верхового Суду України у справах №6-2766цс15, 6-40цс13 від 11.09.2013 року. Стаття 5 розділу І Договору передбачає, що договір набирає чинності з моменту підписання обома сторонами й діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобов'язань, передбачених Договором. П.12.1 ст.12 договору передбачено, що учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що зобов»язаний повідомити ТОВ «АВТО ПРОСТО» у письмовій формі, яка розглядається та учаснику надається письмова відповідь, в якій повідомляється про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором, з урахуванням положень, викладений в цій статті. Відповідно до ст.2 розділу І Договору ТОВ «АВТО ПРОСТО» зобов'язується здійснювати повернення періодичних платежів за достроково розірваними договорами, в строки та на умовах, визначених Договором. Сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі двох періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, що передбачено п.12.1.1 ст.12. Згідно з п.12.1.2 ст.12 Договору максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п.12.1.1 не може перевищувати двох років з дня отримання ТОВ «АВТО ПРОСТО» заяви про дострокове розірвання Договору. Для здійснення повернення періодичних платежів Учасник повинен надіслати письмову заяву із зазначенням власних банківських реквізитів, згідно яких повинні бути перераховані грошові кошти. Позивач заяву про дострокове розірвання Договору надіслав відповідачеві, який 10.07.2017 року її отримав, тому максимальний строк повернення періодичних платежів не може перевищувати двох років з дня отримання ТОВ «АВТО ПРОСТО» заяви про дострокове розірвання Договору, тобто до 10.07.2019 року, про що відповідачем надана письмова відповідь (а.с.17, 18). Позивачем не зазначені непередбачені обставини, що стали підставою для розірвання договору, які зазначені у п.12.1.3. Умова договору щодо строку повернення періодичних платежів, який не може перевищувати двох років відповідає п.6.22 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі, які були чинні на час укладення договору та в якому зазначено, що при достроковому розірванні договору про адміністрування з учасником групи, який не отримав товар (крім односторонньої відмови учасника групи від договору про адміністрування або заміни учасника групи, який вибув, новим учасником групи), ліцензіат повинен повернути учаснику групи суму періодичних платежів, здійснених учасником групи, у строки, порядку та на умовах, визначених договором та цими Ліцензійними умовами. Максимальний строк повернення зазначеної суми не може перевищувати двох років з дати отримання ліцензіатом заяви учасника групи про дострокове розірвання договору, а у разі, коли дата закриття групи настає раніше ніж через два роки з дати отримання ліцензіатом заяви учасника групи про дострокове розірвання договору, - не пізніше двох місяців з дати закриття групи. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Пунктом 12.1.2 Договору передбачено, що максимальний строк повернення періодичних платежів не може перевищувати двох років. Тому на даний відсутні підстави для стягнення періодичних платежів з відповідача на користь позивача і також відсутні підстави для стягнення сплаченої винагороди в сумі 12852 грн, оскільки при розірванні договору поверненню підлягають періодичні платежі. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1728,52 грн суд залишає за позивачем відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed