Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому вимагає стягнути з відповідача суму індексації щомісячних аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 8311 гривень 94 копійки, та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 2517 гривень 76 копійок. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.06.2015 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 04.11.2015 року, з відповідача на її корись стягнуті щомісячні аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 650 гривень щомісячно, починаючи з 17.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідний виконавчий лист щодо стягнення аліментів перебував на виконанні у Комунарському відділі ДВС м.Запоріжжя, зокрема, в період часу з березня 2015 року по червень 2018 року. Як вважає позивачка, за цей період часу сума аліментів, визначена у твердій грошовій сумі, підлягала індексації згідно положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". При цьому позивачка посилається на положення ч.1 ст.4 зазначеного Закону, згідно яких індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який до 01.01.2016 року установлювався в розмірі 101 відсоток, а починаючи з 01.01.2016 року - у розмірі 103 відсотка. За розрахунком позивачки, за період з березня 2015 року по червень 2018 року, сума аліментів з урахуванням такої індексації мала складати 34572 гривні 85 копійок, фактично було сплачено 26260 гривень 91 копійку, заборгованість відповідача по аліментам з урахуванням індексації складає 8311 гривень 94 копійки, яку позивачка вимагає стягнути у судовому порядку. Крім того, позивачка вказала, що оскільки відповідач припустив заборгованість по сплаті аліментів, він згідно положень ст.196 СК України зобов`язаний сплатити неустойку (пеню), сума якої, за її розрахунками, складає 2517 гривень 76 копійок; цю суму позивачка також вимагає стягнути з відповідача у судовому порядку. Під час судового розгляду позивачка та її представник адвокат Логінова В.В. підтримали заявлені вимоги, наполягають на тому, що аліменти у твердій грошовій сумі, що їх сплачував відповідач, підлягали індексації згідно Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", чого зроблено не було. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, пояснив суду, що відповідач сплачував аліменти у розмірі та спосіб, що були визначені рішенням суду, при цьому державний виконавець перерахунку розміру аліментів не проводив; на момент розгляду справи заборгованість по аліментам відсутня. Представник відповідача вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивачка дії або бездіяльність державного виконавця щодо невірного визначення розміру аліментів та заборгованості по ним не оспорювала. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, підстав для задоволення позову не знаходить. Так, згідно рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10.06.2015 року та рішення Апеляційного суду Запорізької області від 04.11.2015 року (а.с.11, 12-13), з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуті щомісячні аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 650 гривень щомісячно, починаючи з 17.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Як свідчать розрахунок заборгованості по аліментам від 04.07.2018 року (а.с.15), зроблений державним виконавцем Комунарського відділу ДВС, за станом на вказану дату заборгованість у відповідача по аліментам відсутня, наявна переплата у розмірі 260,91 гривень. При цьому з цього ж розрахунку вбачається, що розмір щомісячних аліментів у період часу з березня 2015 року до червня 2018 року постійно обчислювався у твердій грошовій сумі у розмірі 650 гривень (згідно ухвалених судових рішень), її індексації не проводилося. Відповідно до абз.7 ч.1 ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Згідно ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Виходячи з положень ч.1 ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який до 01.01.2016 року установлювався в розмірі 101 відсоток, а починаючи з 01.01.2016 року - у розмірі 103 відсотка. Разом з цим, діюче законодавство не встановлює обов`язку платника аліментів здійснювати індексацію їх розміру відповідно до зазначеного Закону, а так само визначати суму заборгованості по аліментам у разі здійснення відповідного виконавчого провадження. Так, відповідно до ч.2 п.6 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою КМУ № 1078 від 17.07.2003 року, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника. Аналогічний обов`язок відносно платника аліментів цей "Порядок" не передбачає. Крім того, за змістом ч.4 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", обов`язок щомісячного обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів покладений на державного виконавця, а не на боржника. Відповідно до ч. ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням зазначених положень ст.13 ЦПК України, суд констатує, що він позбавлений можливості дослідити правильність відрахування аліментів з доходу відповідача, зокрема, його роботодавцями, а так само дослідити законність дій державного виконавця при обчисленні заборгованості по сплаті аліментів, оскільки ці обставини не заявлені позивачкою як підстави її позовних вимог, а державний виконавець та/або особи, які здійснювали відрахування аліментів, не залучені нею як співвідповідачі у справі. За таких обставин у задоволенні позову має бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed