Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.09.2014 року уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Кіцманського відділення Чернівецької обласної філії договір банківського вкладу № 8 (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально - мультивалютний «Інвестиційний») терміном на 3 місяці зі сплатою 24 % річних. За вказаним договором згідно п.1.1. він вніс грошові кошти на поточний рахунок № [NUMBER] в сумі 1 000 000 гривень на строк до 25.12.2014 року, що підтверджується квитанцією на внесення коштів на депозит від 25.09.2014 року. 26.11.2014 року він звернувся до банку із заявою про повернення вкладу та відсотків, але йому було відмовлено, що є порушенням п.3.2.4. договору та вимог ч.2 ст.1060 ЦК України. Також на порушення п.1.1., п.3.2.1. договору та вимог ч.5 ст.1061 ЦК України банк відмовився виплати проценти у розмірі 54 000 гривень. З підстав, передбачених ст.ст. 1,4,5,10,12,22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 321, 525, 526, 529, 599, 610, 625, 626, 1058-1061, 1066 ЦК України просив стягнути з відповідача суму вкладу в розмірі 1000 000 гривень та відсотки за період з 25.09.2014 року ар 15.12.2014 року в сумі 54 000 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, вказуючи також, що позивачем надані належні докази про укладення договору банківського вкладу та внесення коштів на депозитний рахунок банку. Договір укладений з начальником відділення банку, яка уповноважена відповідною довіреністю. Квитанція відповідає вимогам п.2.9 Інструкції. Представники відповідача позову не визнали, заперечуючи тим, що договір банківського вкладу та квитанція, на які посилається позивач, не відповідають передбаченим вимогам щодо такого роду договорів, В банку не зареєстровані та не обліковуються ані договір, ані операції, про які зазначено у цих документах. На ім`я позивача рахунки в банку не відкривались, кошти від позивача на рахунки банку не надходили, що спростовує існування договірних відносин між банком та позивачем. Крім того, за результатами розгляду заяви банку 25.12.2014 року зареєстроване кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2014 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем ПАТ "Укрсоцбанк" в особі начальника Кіцманського відділення Чернівецької обласної філії [PERSON], договір банківського вкладу № 8 (депозитний вклад зі сплатою процентів щоквартально - мультивалютний «Інвестиційний») на суму 1 000 000 гривень терміном на 3 місяці зі сплатою 24 % річних на строк до 25.12.2014 року. Пункт 3.2.4. договору передбачає, що банк зобов'язаний повернути клієнту суму депозитного вкладу та суму нарахованих процентів в порядку, передбаченому цим договором. 26.11.2014 року позивач звернувся до ПАТ "Укрсоцбанк" з вимогою про повернення депозитного вкладу та відсотків. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. З копії договору, наданого позивачем, оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні, вбачається, що його підписано [PERSON] як начальником Кіцманського відділення банку та [PERSON] Проте копії заяви щодо оформлення депозитного вкладу позивачем не надано. Відповідно до ч.2 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього Кодксу). Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадно книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Статтею 6 Положення про Кіцманське відділення ПАТ "Укрсоцбанк", передбачено, що керівництво поточною діяльністю Відділення здійснює Начальник, який затверджує підписом документи фінансового характеру, розрахункового характеру, в тому числі договори, в межах наданих Банком лімітів, та відповідно до довіреності, наданої начальнику відділення. Свідок [PERSON] показала, що працювала старшим касиром в Кіцманському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк». По депозитних вкладах має бути відкритий відповідний рахунок та має бути подана відповідна заявка клієнта на поповнення депозитного рахунку. В даному випадку цих вимог не було дотримано. Кожна каса має свою печатку «каса № 1», каса № 2». У наданій позивачем квитанції вона не підписувалась. Ані договір банківського вкладу ані квитанція не відповідають вимогам, встановленим для цих документів. Як показала свідок [PERSON], вона працює провідним економістом Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк». Для укладення Договору банківського вкладу має бути відкритий депозитний, поточний чи інший рахунок для відповідної фізичної особи. Договори укладає менеджер, а начальник відділення не здійснює таких дій, оскільки не має доступу до документів, а тільки підписує укладені договори. Аналогічні показання надав свідок [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що неодноразово керуюча Кіцманським відділенням Укрсоцбанку зверталась до [PERSON] з приводу внесення коштів на депозит. 25.09.2014 року вона із [PERSON] на автомобіля під керуванням [PERSON] прибули до Кіцманського відділення Укрсоцбанку, де [PERSON] доручив їй перерахувати кошти в сумі 1 000 000 гривень разом із ним та [PERSON] в її кабінеті. Після перерахунку коштів [PERSON] із договором та грішми кудись вийшла з кабінету, коли повернулась поставила особисто на документи печатки. Як показав свідок [PERSON] у вересні 2014 року він відвозив [PERSON] та [PERSON] в м. Кіцмань до приміщення Банку. Зі слів [PERSON], вони відвозили гроші, які були в чорному пакеті. [PERSON] з [PERSON] та із пакетом з грошима зайшли до приміщення будівлі, в якій розташований банк, а коли повернулись, пакета не було. 21.11.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014260110000622 внесено відомості за правовою кваліфікацією по ч.3 ст. 191 КК України, зокрема про те, що начальник Кіцманського відділення № 933 ПАТ "Укрсоцбанк" [PERSON], зловживаючи своїм службовим становищем, на протязі тривалого часу, користуючись довірою фізичних осіб, отримувала від них значні суми коштів, як у гривнях, так і у іноземній валюті, і від імені банку заключала з ними фіктивні депозитні угоди. При цьому, кошти на банківські рахунки не надходили. Згідно листа прокуратури Голосіївського району міста Києва № 94/313-14(3059/15) від 06 січня 2015 року, до ЄРДР за № 42014100010000331 від 25.12.2014 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Відповідно до ч.2 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (ст. 633 цього Кодксу). Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадно книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Верховний суд України у постанові від 29.01.2014 року у справі № 6-149цс13 висловив наступну правову позицію: Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки. Покладення на особу передбаченої статтею 1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах, виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов'язань, зокрема статей 1058-1060 ЦК України. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року за № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до п.2.9. глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. З огляду на викладене квитанція («квітанція») Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 25.09.2014 року за змістом та формою не відповідає вимогам, які передбачені пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174. Не заслуговують на увагу посилання представника позивача на невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу № 8 від 25.09.2014 року. Згідно із п. 2.1 цього Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. При цьому відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч. 3 ст. 1058, ч.2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 вищезгаданого Положення). Таким чином, відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа. Отже, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необлікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-17цс12. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року за № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції). Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Згідно наданого представником відповідача висновку експерта № 136 від 27.07.2015 року документ, наданий [PERSON] та названий Договором банківського вкладу не відповідає за формою та змістом договорам банківського вкладу, типові форми яких були затверджені та діяли у банку станом на 25.09.2014 року, що вказує на те, що зазначений документ виготовлений не банком, тобто є підробленим; документ, наданий [PERSON] для підтвердження начебто внесення коштів на рахунок та названий «Квитанцією», складений не у відповідності до вимог нормативно-правових актів щодо документального оформлення касових операцій, що вказує на те, що зазначений документ виготовлений не банком, тобто є підробленим. Вказаний висновок позивачем не спростований. Ухвалою ВССУ від 11.03.2015 року при розгляді справи № 6-1171 св 15 звернуто увагу судів першої та апеляційної інстанції про те, що висновок експерта у межах кримінального провадження є належним та допустимим доказом. Позивачем не надано суду належних доказів згідно вимог ст.59 ЦПК України та ст. 1059 ЦК україни про внесення коштів до каси банку за договором № 8 від 25.09.2014 року, що суперечить вимогами п. 2.10 гл. 2 розд. ІУ Інструкції НБУ від 01.06.2011 року з № 174 «Про ведення касових операцій банками України». Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Сам по собі договір між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] банківського вкладу від 25.09.2014 року № 8 не дає підстав для висновку про підтвердження внесення позивачем грошових коштів за договором банківського вкладу. За змістом ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку про недодержання письмової форми договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] від 25.09.2014 року № 8 банківського вкладу. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 3, 19 Конституції України, ст.ст. 203, 207, 633, 638, 1058, 1059 ЦК України,

Outcome: dismissed