Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

26 вересня 2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 31 березня 2008 року між банком та [PERSON] укладений кредитний договір № DND0GL00000003, на підставі якого банк надав останній кредит у іноземній валюті розмірі 8 500,00 дол. США, строком до 31 березня 2028 року. Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав [PERSON] кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, своєчасно не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 03 травня 2018 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 4 338,27 дол. США, що за курсом НБУ станом на зазначений період за курсом 1 дол. США = 26,15 грн. становить 113 445,76 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 3 348,38 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 546,35 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 28,78 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 199,07 дол. США, фіксованої частини штрафу у розмірі 9,56 дол. США та процентної складової штрафу у розмірі 206,13 дол. США З метою забезпечення своєчасного і повного виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, між банком та [PERSON] , укладений договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язався відповідати у повному обсязі за належне виконання зобов`язань позичальником укладеного кредитного договору. Відповідальність позичальника і поручителя є солідарною. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідачів. У судове засідання представник позивача не з`явився, але у прохальній частині пред`явленої позовної заяви просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення та надав клопотання про розгляд справи у спрощеному порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавали. Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін (а.с. 38-39). Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов наступного висновку. Закрите акціонерне товариство "ПриватБанк", правонаступником якого за установчими документами визнається позивач, Акціонерне товариство "ПриватБанк", передало 31 березня 2008 року у власність [PERSON] 8 500,00 доларів США, на умовах укладеного ними відповідно до ст. 1054 ЦК України договору про надання споживчого кредиту № DND0GL00000003, долученого до справи в копії (а.с. 14-19). За умовами цього договору, обов`язковими для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, [PERSON] отримала кредит в особистих цілях для покращення житлових умов з його поверненням частинами у встановлені погодженим графіком строки з кінцевим терміном 31 березня 2028 року під проценти за користування коштами в розмірі 10,80 % річних, зі сплатою винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,0 % від суми виданого кредиту на момент його надання та винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів й винагороди за проведення додаткового моніторингу. Відповідач згідно ст. 525 ЦК України не вправі односторонньо відмовитися від взятого на себе за п.п. 1.1, 2.2.1 - 2.2.4, і розділом 4 договору зобов`язання повертати кредит частинами та сплачувати проценти, та інші платежі, дотримуючись умов про розміри, строки і валюту виконання, що має виконувати згідно з ст. 526 цього Кодексу. Суд виходить з дійсності такого договору відповідно до ст. 204 ЦК України, оскільки в межах судового розгляду іншого не доведено. Строки виконання зобов`язання відповідачем за укладеним договором відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 7.4 договору пенею в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата всіх належних з відповідача платежів позивачу забезпечена особистою порукою співвідповідача [PERSON] згідно з ст.ст. 553, 554 ЦК України на умовах укладеного ним з позивачем договору поруки (а.с. 23), на яких він погодився сплатити солідарно з [PERSON] грошовий борг протягом п`яти днів з моменту отримання ним такої вимоги, і відповідно до п. 12 договору поруки погодився, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобов`язання за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України дійшов висновку про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 5-10), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов`язання у вигляді штрафу та пені, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, відповідач [PERSON] порушила взяте перед позивачем зобов`язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту, а у співвідповідача [PERSON] згідно з ст.ст. 541, 554 цього Кодексу виник солідарний обов`язок сплатити позивачу проценти за користування кредитом і повернути суму кредиту, чого він не виконав. Таким чином, підлягає присудження на користь позивача з відповідачів за ст. 543 ЦК України солідарно суми в гривнях на час проведення розрахунку 03 травня 2018 року за офіційним курсом НБУ у розмірі 108 240 грн. 08 коп., що еквівалентно 4 139,20 доларів США, з яких: 87 560 грн. 14 коп. в еквіваленті до 3 348,38 доларів США заборгованості за кредитом, 14 287 грн. 05 коп. в еквіваленті до 546,35 доларів США заборгованості з процентів за користування кредитом. Так само, позивач відповідно до ст. 550 ЦК України вправі вимагати сплати за весь час прострочення на його користь солідарно відповідачами, комісії за користування кредитом у розмірі 752 грн. 60 коп. в еквіваленті 28,78 доларам США., та штрафів у розмірі 5 640 грн. 29 коп., в еквіваленті 215,69 доларів США, а в задоволенні позовних вимог щодо пені належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial