Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

03 липня 2017 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту народження дитини, зазначивши, що 13 січня 2017 року вона народила доньку [PERSON], про що Центральною районною лікарнею м. Ясинувата 18 січня 2017 року було видано Талон 3: відомості пологового відділення про новонародженого. З метою проведення державної реєстрації народження доньки вона звернулась до Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної\~ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, проте, отримала відмову, оскільки на підтвердження\~ факту народження дитини нею предявлено медичний документ, який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації,\~ яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та просила суд встановити факт народження її дитини на окупованій території. Представник Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної\~ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областів судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами або їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, 13 січня 2017 року [PERSON] народила дівчинку в Центральній районній лікарні м. Ясинувата, Донецької області, про що 18 січня 2017 рокубуло видано Талон 3: відомості пологового відділення про новонародженого. Територія м. Ясинуватої, Донецької області увійшло до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Постанови Верховної Ради України N 254 від 17.03.2015 р. "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями". 30.03.2017 року заявниця [PERSON] отримала відмову від Самарського районного у місті Дніпрі відділу державної\~ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіу проведенні державної реєстрації народження її доньки [PERSON], яка народилась 13 січня 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.89 року, ратифікованою постановою Верховної ради України N 789-XII від 27.02.91 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Разом з тим, досліджуючи питання пропуску заявницею місячного строку для реєстрації дитини, суд враховує ту обставину, що з дати народження дитини до кінця травня 2017 року заявниця перебувала на окупованій території у своїх батьків, де не мала фактичної можливості здійснити реєстрацію народження своєї дитини, а батько дитини взагалі відсутній, про що вона зазначила в судовому засіданні. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. За правилами ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. За правилами ст. 1, 9, 17 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституції України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дитини на тимчасово окупованій території України, оцінюючи надані заявницею документи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved