Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Вказуючи на те, що відповідач, в порушення укладених з позивачем договорів оренди двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не виплатив орендну плату за землю за 2015 рік, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договорів оренди землі. Представник позивача суду подала клопотання про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, вказавши, що відповідачем було виплачено позивачу орендну плату. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 № 684877, виданого 28.02.2003 року Диканською селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/ є власником земельної ділянки площєю 3,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а на підставі рішення Диканського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2014 року він є власником земельної ділянки площею 3,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області. 13 жовтня 2005 року сторони уклали договори оренди вказаних земельних ділянок /далі - Договори/. Згідно вказаних договорів оренди землі відповідач зобов'язався виплачувати орендну плату в розмірі 564 грн. та 20 % індексації до 31 грудня кожного поточного року, що вказано у п. 8 Договору. Згідно п. 37 Договору дія Договорів припиняється шляхом його розірвання за вазємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою сторону обов'язків, передбачених договром. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" /далі - ЗУ "Про оренду землі"/ орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати. Як вбачавється з ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки. Згідно п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична неспалата орендної плати. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач виплатив орендну плату за Договорами за 2015 рік в сумі 6291 грн. 50 коп., а заборгованість по орендній платі складає 1415 грн. Окрім цього з виписки по платіжній картці позивача вбачається, що відповідач сплатив більшу частину орендної плати ще у жовтні 2015 року. Твердження позивача про істотне порушення відповідачем умов договору як підставу для розірвання договорів в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Відповідно до ст. 24 ЗУ "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати. Згідно ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки. Згідно п."д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична неспалата орендної плати. Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи та з пояснень у суді представника відповідача, що останній несвоєчасно спалатив оренду плату тільки за 2015 рік, а протягом попередніх років належним чином виконував умови договорів, своєчасно та у встановленому розмірі виплачував орендну плату, а тому не вбачається систематичної невиплати орендної плати по вказаних Договорах і тому таке прострочення орендної плати не є підставою для розірвання договорів оренди земельної ділянки. Зазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного суду України від 12 грудня 2012 року у цивільній справі за позовом особи 1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені Шевченка" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх судів України. Оскільки систематична несплата орендної плати відповідачем позивачу відсутня, на день звернення позивача до суду заборгованості відповідача перед позивачем по орендній платі складає лише 1415 грн., договори укладені у встановленому законом порядку, зареєстровані у відділі Держземагеснтва в Диканському районі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed