Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2014 року. За час шлюбу ними набуто рухоме майно, а саме: автомобіль марки "Infiniti", 2013 року випуску, державний реєстраційний номер АА 6898ОЕ, та збудований житловий будинок площею 281 кв.м, за адресою: Херсонська область м.Гола Пристань вул. Лермонтова, 3. Зазначене майно є їх спільною сумісною власністю, тому позивач просив суд провести його розподіл. Представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсягу, що підтверджується письмовою заявою. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 2015 року. Під час шлюбу придбали автомобіль марки "Infiniti", 2013 року випуску, державний реєстраційний номер АА 6898ОЕ, оформивши право власності на позивача. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на позивача зареєстровано нерухоме майно, площею 281 кв.м, за адресою: Херсонська область м.Гола Пристань вул. Лермонтова, 3, яке відповідно до експертизи від 23.01.2015 року №084/2013 є житловим приміщенням. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єкутом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Отже, законодавство передбачає певні способи поділу судом майна подружжя. Суд може застосувати і такий спосіб поділу майна, як розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості і частки кожного із подружжя у спільному майні. Розподіл речей є самостійним способом поділу подружнього майна та має місце при наявності кількох більш-менш рівнозначних за вартістю речей, які за своєю природою не можуть бути поділені в натурі. Так, суд може розподілити між подружжям будь-які об'єкти права спільної власності, передавши кожному з подружжя певну їх кількість. Згідно ч.2 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 71 СК України, суд дійшов висновку про необхідність проведення поділу майна, яке є спільною сумісною власністю сторін у справі, як домовились сторони, а саме залишивши спірний будинок у власності [PERSON], відповідачці передати у власність спірний автомобіль.

Outcome: approved