Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ "Дніпрогаз" просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за надані послуги з газопостачання в розмірі 1888 грн. 52 коп. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS], але оплату наданих послуг не здійснює, у зв'язку з чим за період з 31.07.2005 року по 30.04.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 1888 грн. 52 коп. У судовому засіданні представник позивача Страшко Л.В. позов підтримала та наполягала на його задоволенні, зазначивши, що відповідач не повідомив газопостачальну організацію про зміну кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, тому до 1 червня 2013 року нарахування оплати за спожитих газ здійснювалося з розрахунку на двох зареєстрованих осіб. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що нарахування оплати за спожитий природний газ до 1 червня 2013 року здійснювалося позивачем з розрахунку на двох зареєстрованих осіб (членів сім'ї попереднього власника квартири), в той час як з 2008 року він один зареєстрований у квартирі. Крім того, просив застосувати до вимог ПАТ "Дніпрогаз" позовну давність. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ "Дніпрогаз" підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 6 липня 2005 року. ПАТ "Дніпрогаз" є постачальником природного газу за вказаної адресою, про що свідчить відкритий особовий рахунок [NUMBER] на ім'я попереднього власника квартири. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, які не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права і обов'язки. У даному випадку цивільні права та обов'язки сторін виникають з відносин по фактичній поставці послуг по газопостачанню (юридичний факт), а саме: ПАТ «Дніпрогаз" поставляє відповідачу послуги по газопостачанню і щомісячно виставляє платіжні документи (квитанції) для оплати послуг по газопостачанню, а відповідач, в свою чергу, має оплачувати вартість одержаних послуг відповідно до виставлених ПАТ "Дніпрогаз" квитанцій, чим фактично визнається наявність між сторонами цивільно-правових відносин. Статте 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житло-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно з пунктами 11, 17 Правил надання населенню послуг по газопостачанню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, плата за послуги по газопостачанню розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ і повинна вноситися споживачами не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. Відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг по газопостачанню належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості заборгованість відповідача за надані послуги по газопостачанню за період з 1 серпня 2005 року по 22 березня 2015 року включно складає 1888 грн. 52 коп. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Згідно з частиною 2 та 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до частин 3 і 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2014 року ПАТ "Дніпрогаз" зверталося до суду з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості, який в подальшому був скасований судом. Отже позов про стягнення з відповідача заборгованості за період з 1 серпня 2005 року по 25 березня 2011 року пред'явлений поза межами строку позовної давності. Враховуючи, що відповідачем у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування позовної давності, позовні вимоги ПАТ "Дніпрогаз" за вказаний період задоволенню не підлягають. В той же час суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неправомірного нарахування йому позивачем до 1 червня 2013 року оплати за послуги по газопостачанню з розрахунку на двох зареєстрованих осіб, оскільки згідно з п. 29 Правил надання населенню послуг по газопостачанню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 року, споживач зобов'язаний у разі відсутності лічильника газу письмово повідомляти не пізніше ніж у місячний строк газопостачальне підприємство про всі зміни, що стосуються опалювальної площі, кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, приватному будинку, та видів споживання природного газу. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідач не надав суду доказів, що він до 1 червня 2013 року письмово повідомляв газопостачальну організацію про зміни в кількості осіб, зареєстрованих у квартирі. Отже у позивача не було підстав для нарахування відповідачу оплати за надані послуги з розрахунку на одну зареєстровану особу. За таких обставин позовні вимоги ПАТ "Дніпрогаз" підлягають частковому задоволенню за період з 26 березня 2011 року по 22 березня 2015 року включно в розмірі 946 грн. 88 коп. Крім того, при зверненні до суду ПАТ "Дніпрогаз" були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позов задоволено частково, судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 122 грн. 14 коп.

Outcome: partial