Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

03.12.2014 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулося в інтересах виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 12127,70 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], користується послугами опалення, які надає ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго". Але за послуги сплачував не регулярно. В 2013 році Дружківським міським судом було видано судовий наказ, про стягнення зазначеної суми боргу, але ухвалою Дружківського міського суду від 13.10.2014 року, наказ було скасовано. Просить стягнути з відповідача цю заборгованість. Станом на 01.01.2013 року за ним значиться заборгованість перед ОКП "ДТКЕ" ВО "Дружківкатепомережа" у розмірі 12127,70 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, пояснила, що відповідач вселяючись у квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], знав, що ця квартира обладнана системою централізованого опалення та оскільки не відмовився від цього житлового приміщення, то він виразив згоду на отримання послуг теплопостачання. Послугами "Тепломережі" користувався з моменту вселення. Від нього ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність. Окремого індивідуального опалення у квартирі відповідача не встановлено. Якихось даних про переобладнання гарячої води у квартирі до позивача не надходило. Фактично отримані послуги теплопостачання відповідач не сплачував. Тарифи на послуги постачання теплової енергії, згідно ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання" були надруковані в засобах масової інформації. Послуги надавалися йому в повному обсязі та належним чином. Просить позов Тепломережі задовольнити у сумі 12 127,70 гривень. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, та пояснив, що з 1988 року наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] був його батько [PERSON], який помер [INFO]. Він зареєстрований в зазначеній квартирі з 03.11.2009 року. Просить застосувати строк позовної давності, задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з нього заборгованість тільки за останні три роки. Дослідивши докази по справі, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги ОКП "Донецьктеплокомуненерго" підлягають задоволенню частково з наступних підстав. В 2004 році позивач ОКП "Донецьктеплокомуненерго" звертався до Дружківського міського суду із позовом про стягнення заборгованості за теплову енергію надану за об"єктом споживання за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення Дружківського міського суду від 04.02.2004 року позовні вимоги ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на суму 2017,01 грн. було задоволено частково, стягнуто заборгованість в розмірі 632,99 грн., які відповідачами у справі було сплачено. Суд встановив, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] з 2009 року. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Як пояснив представник позивача у судовому засіданні від відповідача ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність. Таким чином суд вважає, що відповідач є споживачем теплопостачання. Згідно особового рахунку [NUMBER], який відкритий позивачем за об'єктом споживання по [ADDRESS], заборгованість по цій квартирі за послуги з теплопостачання станом на 01.01.2013 року включно складає 12 127,70 гривень. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875 - IV "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ці строки оплати послуг наданих у період з 2004-2013 рр. сплинули, заборгованість за вищезазначеній квартирі за цей період складає згідно виписки з особового рахунку [NUMBER] - 12 127,70 гривень. З особового рахунку [NUMBER], який відкритий позивачем за об'єктом споживання - [ADDRESS], вбачається, що зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що в спірний період надані послуги з теплопостачання (централізоване опалення) оплачувалися нерегулярно та не в повному обсязі (а.с. 2-4 ), а тому зазначена заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачами не виключає обов'язок сплачувати ці послуги. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідачі своїми діями підтвердили наявність між ними та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідачів виникли щомісячні обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України "Про житлово-комунальні послуги" такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачами не позбавляє відповідачів обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення квартири. Плата за теплову енергію, передбачена до 2005 року Правилами надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями) та Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630, відповідно до ст. 10 Правил № 1497 р. - плата за послуги вноситься щомісячно по нормам та тарифам, встановленим обласними держадміністраціями із рахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася з 03 вересня 2003 року згідно рішення виконкому міської ради №761 від 03.09.2003р. №761, і тарифи складають 0,97грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири, за 1 куб.м. гарячої води - 3,76грн. З вересня 2005 року - згідно рішення виконкому міської ради №654 від 30.06.2005р., тарифи складають 1,32грн. за 1м2 загальної площі квартири, за 1 куб м гарячої води - 6,30грн. З серпня 2006 року - згідно рішення виконкому міської ради №643 від 23.06.2006 р., тарифи складають 1,92 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води - 10,16 грн. З жовтня 2006 року - згідно рішення виконкому міської ради № 851 від 17.08.2006 р., тарифи складають 2,64 грн. за 1 м2 загальної площі квартири, за 1куб м гарячої води - 10,16 грн., 194,14 грн. за 1 Гкал. З січня 2011 року - згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 року №1838 "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" тариф складає 8,42 грн. за 1 кв.м. за місяць. Відповідач не регулярно сплачував послуги теплопостачання у зв'язку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Таким чином, заборгованість за послуги теплопостачання за зазначеною адресою за період з 2004 р. по 2013 р. складає у сумі 12 127,70 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з частиною 1 частиноюст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини 1 ст. 901, частини 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання послуг з централізованого опалення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], але зареєстрований у вищезазначеній квартирі з 2009 року (а.с. 33-34). З 1988 року квартиронаймачем був його батько [PERSON], який помер [INFO]. Відповідач [PERSON] просить застосувати строк позовної давності, стягнути з нього заборгованість тільки за останні три роки. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості 03.12.2014 року, відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України після скасування 13.10.2014 року за заявою боржника судового наказу про стягнення з нього заборгованості за послуги з централізованого опалення (а.с.6 ). Звернення 31.01.2013 року ОКП "Донецьктеплокомуненерго" із заявою по видачу судового наказу відповідно до частини 2 ст. 264 ЦК України перервало перебіг строку позовної давності. Будь-яких поважних причин пропуску строку на звернення до суду з заявленими позовними вимогами позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не наведено. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 01.01.2013 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість лише в межах строку позовної давності, тобто з 31.01.2010 року по 01.01.2013 року. Таким чином, у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, яка утворилася до 31.01.2010 року, треба відмовити, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності. Згідно вищевикладеного стягненню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання за період з 31.01.2010 року по 01.01.2013 року з відповідача [PERSON] у сумі 2 489,79 гривень. Оскільки відповідач добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] стягується судовий збір у сумі 243,60 гривень на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа". На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України, та

Outcome: partial