Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

У січні 2020 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 17 травня 2016 року між Банком та [PERSON] укладено договір № 478982 про комплексне банківське обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту в сумі 10 000 грн. під 24 % річних строком на 12 місяців. Банк належним чином виконав всі умови договору, надавши [PERSON] кредит. Але позичальник своїх обов`язків за договором належними чином не виконував, що спричинило прострочку погашення платежів. У зв`язку з цим, станом на 13 грудня 2019 року у позичальника утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 16929,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 9988,98 грн., заборгованості за відсотками у сумі 4687,55 грн., заборгованості з комісії в сумі 15,86 грн., пені в сумі 1301,00 грн., 3% річних від прострочених сум заборгованості у сумі 34,48 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків у сумі 264,00 грн., витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків 637,51 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену заборгованість за кредитним договором та судовий збір у сумі 2102 грн. 19 липня 2019 року постановою правління Банку Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" перейменовано на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 39004,76 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00грн. Учасники процесу у судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Між Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Херсонське обласне АТ "Ощадбанк" та [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 478982 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до якої Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] за тарифним пакетом "Зарплатний" (а.с.38-39). Також, 17 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Херсонське обласне АТ "Ощадбанк" та [PERSON] була підписана заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредит), на виконання умов якої Банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту в сумі 10 000 грн. на відкритий картковий рахунок № [NUMBER] , строком кредитування на 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк (а.с.40-41). Пунктами 6.5.1 та 6.5.2 заяви, сторони погодили процентну ставку 24,00 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Пунктом 6.5.3 заяви, визначено плату (комісійної винагороди) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту, що складає 0,50 % від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно. Разом з підписанням заяви про приєднання, відповідач 17 травня 2016 року підписав "Повідомлення про умови кредитування", в яких визначено основні умови кредитування, зокрема процентна ставка, реальна процентна ставка, орієнтовна вартість кредиту, форма та вид забезпечення у вигляді пені, яка є неустойкою та страхування кредитів (а.с.42). 19 липня 2019 року постановою правління Банку Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" перейменовано на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України". Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 13 грудня 2019 року, за наданим позивачем розрахунком, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 16929,38 грн., з яких: 9988,98грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 4687,55грн. - проценти за користування кредитом, 15,86 грн. - комісія, 1301,00грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків, а також 34,48 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 264,00 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення відсотків, 637,51 грн. - витрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.33-37). Факт наявності заборгованості по основному боргу та процентами підтверджується наданою банком випискою по картковому рахунку позичальника за період з 01.05.2016 по 10.01.2020 із зазначенням дат отримання кредитних коштів та їх часткового повернення (а.с.76-84). Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, кредитні кошти погашав частково, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за основним боргом - 9988,98 грн., процентами - 4687,55грн. та процентами річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 34,48 грн. та відсотків - 264,00 грн., комісія - 15,86 грн., втрати від інфляції - 637,51 грн., а всього 15628,38 грн. Разом з тим, у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг та регулюються вимогами Закону України "Про захист прав споживачів". Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначається актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначається сторонами в самому договорі. Банком не підтверджено, що відповідачу були запропоновані саме ці конкретні умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у заяві про приєднання та заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії відсутні домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, а тому наданий банком договір комплексного банківською обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. Вказаний договір відповідачем не підписаний. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Враховуючи вищезначене, підстави для стягнення з відповідача заборгованості за пенею відсутні. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial