Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

06 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Шахтар» Орендного підприємства «Шахта ім.. А.Ф. Засядька» про розірвання договору оренди землі. Свої вимоги обґрунтувавши тим, що 01.01.2007 року між нею та ДП «Агрофірма Шахтар» було укладено договір оренди земельної ділянки, що знаходиться у громадянина. Зазначений договір укладений терміном на 12 років. Відповідач належним чином не виконував свої обов'язки за договором внаслідок чого несвоєчасно та з порушенням встановлених договором строків вносив орендну плату за користування земельною ділянкою. Так заборгованість з орендної плати за 2012 рік в розмірі 1258 грн. 07 коп. була сплачена позивачці в серпні 2013 року, а заборгованість з орендної плати за 2013 рік в сумі 1057 грн. 20 коп. у січні 2014 року. У зв'язку з наведеним просить суд розірвати договір орендної земельної ділянки, що знаходиться у громадянина від 01.01.2007 року, укладений між нею та Дочірнім підприємством Агрофірма "Шахтар" орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька", що зареєстрований у Слов'янському відділі реєстрації земель та зареєстрований у Державному реєстрі земель по Черкаській сільській раді за № 040716700349 від 12.10.2007 року, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності за участі свого представника. Представник позивача [PERSON] що діє на підставі довіреності до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, надала суду письмові пояснення в яких підтримала позовні вимоги та просила суд розірвати договір орендної земельної ділянки, що знаходиться у громадянина. Представник відповідача Неня Л.О., що діє на підставі довіреності до судового засідання не з'явилася, надавши до суду заяву з проханням слухати справу без участі представника відповідача, позовні вимоги не визнавши в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, - 01.01.2007 року між [PERSON] та Дочірнім підприємством Агрофірма "Шахтар" орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" було укладено договір оренди землі, що знаходиться у громадянина та зареєстрований у Слов'янському відділі реєстрації земель та зареєстрований у Державному реєстрі земель по Черкаській сільській раді за № 040716700349 від 12.10.2007 року. (а.с. 5-7) Відповідно до п.9 та п.11 Договору орендна плата вносить орендарем у розмірі 613 грн. 20 коп. з 01.01 по 31.12. кожного року, розрахунок також може здійснюватися сільськогосподарською продукцією та послугами. Відповідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ст.ст.21,24 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. З матеріалів справи вбачається, що, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про розірвання договору оренди, позивачка посилалась на порушення умов договору щодо виплати орендної плати за 2012 та 2013 роки. Так заборгованість з орендної плати за 2012 рік в розмірі 1258 грн. 07 коп. була сплачена позивачці в серпні 2013 року, тобто за спливом восьми місяців після строку зазначеному у договорі, а заборгованість з орендної плати за 2013 рік в сумі 1057 грн. 20 коп. у січні 2014 року, тобто фактично в наступному місяці, після строку зазначеному у договорі. Відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно частин 1 та 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пункт «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України встановлює, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди є саме систематична несплата та невнесення орендної плати. Зазначений висновок відображено в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі №6 -146цс12. В силу статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язанні привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, суд приходить до переконання, що підстав для визнання несплати та невнесення орендної плати систематичною не має, оскільки за 2007-2011 роки обов'язок зі сплати орендної плати виконаний відповідачем в повному обсязі та вчасно. Пропуск же строку виплати за 2012 рік на вісім місяців, а за 2013 рік лише на 23 дні з урахуванням повного погашення заборгованості та відсутності її на теперішній час, що підтверджуєється видатковим касовим ордером від 23.01.2014 року, на думку суду не є достатнімі підставами для розірвання договору оренди землі, що знаходиться у громадянина. Будь яких інших істотних та належних доказів в порушення ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України на підтвердження порушення умов договору та систематичної несплати та не венесення орендної плати з боку відповідача, позивач суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для дострокового розірвання договору оренди землі, оскільки несплата орендної плати не є систематичною. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed