Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Представник позивача в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору оренди землі припиненим та зобов'язання вчинити певні дії, в якому зазначила, що її довірителю на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,01 га, з кадастровим номером [NUMBER], яка розташована на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Між [PERSON] ( орендодавець ) та ТОВ "Згода" ( орендар ) 03.06.2008 року було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Добровеличківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії " Центр ДЗК " 07.06.2010 року за №041036900210. За домовленістю сторін вказаний правочин був укладений строком на 10 років. Вважаючи , що строк дії вказаного вище правочину спливає 03.06.2018 року, [PERSON], 26.04.2018 року звернувся до відповідача з листом-повідомленням про небажання продовжувати дію договору оренди землі та необхідність повернення належної йому земельної ділянки. Однак, 10.05.2018 року отримав відмову, яка мотивована тим, що строк дії договору закінчується 06.06.2020 року . Позивач вважає, що оспорюваний правочин на підставі п.37 є припиненим в зв'язку з закінченням строку його дії з 03.06.2018 року. Оскільки вказані обставини оспорюються відповідачем, [PERSON] вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Додала, що строк дії договору оренди землі має відраховуватися саме з моменту його укладення. Представник відповідача в судовому засіданні заявлених вимог не визнав повністю, мотивуючи тим, що строк дії договору оренди землі розпочинається з моменту його державної реєстрації, а тому вважає, що на момент розгляду спору правовідносини між сторонами продовжують існувати. Дослідивши заяву по суті спору та письмові докази, заслухавши усні пояснення представників сторін, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини . [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,01 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.9). 03.06.2008 року [PERSON] (орендодавець) уклав з ТОВ "Згода" (орендар ) договір оренди землі (договір ), який зареєстровано у Добровеличківському РВ КРФ ДП "Центр ДЗК" 07.06.2010 року за № 041036900210. Згідно п.п. 1-8,15 договору, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування терміном на 10 років для ведення товарного виробництва належну позивачеві земельну ділянку площею 5,01 га . Відповідно до п.п. 9,11 договору за оренду земельної ділянки відповідач взяв на себе зобов'язання вносити орендну плату в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься у строки з 01 січня по 31 грудня. Відповідно до п.20 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10 денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі . Згідно п. 37 дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до п.43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с.10). З акту прийому-передачі земельної ділянки, який є невід'ємним додатком до договору, встановлено, що 03.06.2008 році [PERSON] передав відповідачеві належну йому земельну ділянку в користування (а.с.11). Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі". За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Аналогічні положення містить і сам договір в п.43 (а.с.10). Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією ВСУ, яка викладена у постанові від 18.01.2017 року по справі № 532/129/16-ц. Таким чином, початком строку дії договору оренди землі є 07.06.2010 року, а тому, на момент розгляду спору строк його дії не закінчився і такий правочин є чинним. З огляду на вказане, суд вважає, що в задоволенні позову, з підстав, зазначених в позовній заяві, слід відмовити . На підставі ст.ст. 18,20 Закону України " Про оренду землі " від 06.10.1998 року №161-ХІV, із змінами та доповненнями, ст.ст. 210, 638,792 ЦК України,

Outcome: dismissed