Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

В лютому 2015 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №4509 від 06 березня 2007 року, укладеного з відповідачем [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 07 березня 2007 року, укладеного ВАТ "Ощадбанк" з [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Теплицького районного нотаріального округу Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі правочинів за № 399, яке складається із житлового будинку з господарчими будівлями, загальною площею 111,00 кв.м., житловою площею 50,50 кв.м., позначений літ. А та будівлі, позначені літерами: А-1-житлова прибудова, Б-сарай, П-погріб, В- гараж, 1-2 - споруди, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], які належать на праві власності відповідачеві [PERSON] Позивач посилається на те, що згідно пунктів 1.1, 1.2 Кредитного договору, позичальнику [PERSON] було надано кредит в сумі 170 000 грн. на споживчі потреби строком на 10 років зі сплатою 19% річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05 березня 2017 року. Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявами на видачу готівки від 12 та від 14 березня 2007 року. 07 березня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між банком та іпотекодавцем [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Теплицького районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 399. Згідно пунктів 4.3.1, 4.3.2 Кредитного договору позичальник [PERSON] зобов'язався належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором, повернути кредит в сумі 170 000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по договору, сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені договором. Однак, незважаючи на взяті на себе зобов'язання, відповідач [PERSON], отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов'язання, щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості, у зв'язку з чим 27 червня 2013 року Теплицький районний суд Вінницької області задовольнив позов банку (цивільна справа №144/632/13-ц) та постановив рішення, яким стягнув солідарно з позичальника [PERSON] та його поручителя [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором, яка мала місце станом на 09.04.2013 р. у розмірі 243 698,13 грн., з яких основний борг - 130 330,93 грн., проценти за користування кредитним коштами - 68 870,10 грн., пеня - 44 497,10 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 09.07.2013 р. На виконання вищезазначеного рішення суду, яке виконувалось в примусовому порядку (ВП №39272176) та (ВП №44569620) до банку з органів ДВС коштів не надійшло у зв'язку з відсутністю у боржників майна на яке можливе звернення стягнення. Реалізація предмета іпотеки в межах виконавчого провадження неможлива оскільки позичальник не є його власником. Станом на 08 січня 2015 року позичальник [PERSON] повернув банку 39 669,07 грн. кредитних коштів, сплатив 126 295,42 грн. процентів за користування кредитними коштами та 3 253,64 грн. пені. Станом на 08 січня 2015 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить: - основний борг - 130 330,93 грн. (вказана сума розрахована наступним чином: 170 000 - 39 669,07 = 130,330 де 170 000 - сума отриманого кредиту, 39669,07 - повернута позичальником сума кредиту), з яких - 92 081,24 грн. прострочена заборгованість за основним боргом; - проценти за користування кредитними коштами - 52 110,19 грн. (вказана сума розрахована наступним чином: 178 405,61 - 126 295,42 - 52 110,19, де 178 405,61 - проценти нараховані Банком за час дії кредитного договору, 126 295,42 - проценти сплачені Позичальником), з яких - 52 110,19 прострочені проценти; - пеня за простроченим основним боргом та процентами - 92 165,76 грн. (вказана сума розрахована наступним чином: 95 419,40 - 3 253,64 = 92 165,76 де 92 165,76 - пеня нарахована банком, 3 253,64 - пеня сплачена позичальником). Проте, зважаючи, що зазначений кредитний договір діючий, банк продовжував нараховувати позичальнику проценти за користування кредитом та пеню за простроченими основним боргом та процентами, кредитна заборгованість збільшувалась. За час з 09.04.2013 р. по 08.01.2015 р. банком було нараховано 18 182, 09 грн. процентів за користування кредитом та 47 668, 66 грн. пені за простроченими кредитом та процентами. За час з 09.04.2013 р. по 08.01.2015 р. позичальник добровільно, частково погасив заборгованість на суму 34 942 грн. з яких, згідно умов кредитного договору, 18 182, 09 грн. було зараховано в рахунок погашення суми процентів 18 182, 09 грн. нарахованих після 09.04.2013 р. та 16 759, 91 грн. зараховано в рахунок погашення прострочених процентів стягнутих з нього рішенням суду від 27 червня 2013 року . Таким чином, станом на 08 січня 2015 року, рішення Теплицького районного суду від 27 червня 2013 року залишається не виконаним на суму 226 938, 22 грн. (вказана сума розрахована наступним чином 243 698,13 - 16 759, 91 = 226 938, 22 де 243 698, 13 - сума коштів присуджена на користь банку Рішенням суду; 16 759, 91 - сума коштів сплачених позичальником в рахунок погашення прострочених процентів стягнутих з нього Рішенням суду), а заборгованість за кредитним договором, не стягнута судом на користь Банку, збільшилась на 47 668, 66 грн. - пеня за простроченими основним боргом та процентами (вказана сума розрахована наступним чином: (95 419, 40 - 3 253, 64 - 44 497,10 = 47 668, 66 грн., де 95419,40 - пеня за простроченим основним боргом та процентами нарахована станом на 08.01.2015 р.; 3 253, 64 - пеня сплачена позичальником; 44 497, 10 - пеня присуджена банку судом 27.06.2013р. та не сплачена позичачьником). Загальна сума заборгованості, в рахунок погашення якої звертається стягнення на Предмет іпотеки, складає 274 606,88 грн. (130 330,93 + 52 110,19+92 165,76+2 043,84+1 458,88 =278 109,60, де 130 330,93 - заборгованість за основним боргом; 52 110,19 - заборгованість за процентами; 92 165,76 - пеня за простроченим основним боргом та процентами; 1 458,88 - 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом; 2 043,84 - інфляційні втрати), що підтверджується розрахунками заборгованості за договором. Останнє добровільне погашення заборгованості по кредиту здійснено позичальником 26.12.2014 р. в сумі 1000 грн., яка не покрила прострочену заборгованість, що виникла. Тому, в рахунок погашення зазначеної заборгованості, в сумі 274 606,88 грн. позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, вартість якого становить 274 920 грн. Представник позивача ПАТ "Державний ощадний банк України" особі філії - Вінницького обласного управління [PERSON], який діє на підставі довіреності від 23 червня 2014 року, подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки за період з 09.01.2015 р. по 12.05.2015 р. позичальник здійснив часткове погашення кредитної заборгованості в сумі 13 500 грн. Отримані кошти зараховані банком в рахунок погашення боргу по прострочених процентах, які вже були присуджені на користь банку судом раніше у справі №144/632/13-ц. Відповідно, на суму 13 500 грн. зменшилась сума стягнення, але станом на 12.05.2015 р. не стягнута на користь банку, заборгованість, яка складає 213 438,22 грн. (вказана сума розрахована наступним чином 226 938,22 - 13 500 = 213 438, 22 де 226 938,22 - сума боргу присуджена судом, але не стягнута станом на 08.01.2015 р., 13 500 - проценти сплачені позичальником за період з 09.01.2015р. по -2- 12.05.2015р.). В цілому заборгованість за кредитним договором, з метою погашення якої звертається стягнення на предмет іпотеки, складає 273 438,67 грн., з них: 130 330,93 грн. - основний борг, в т.ч. прострочений основний борг - 99 164,59 грн.; 38 610,19 грн. - проценти за користування кредитними коштами, в т.ч. прострочені проценти - 38 610,19 грн.; 100 994,83 грн. - пеня за простроченими основним боргом та процентами; 1 458,88 грн. - 3% річних станом на 08.01.2015 р.; 2 043,84 грн. - інфляційні втрати станом на 08.01.2015 р. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі,розгляд справи у провести у його відсутність. В разі неявки відповідачів, проти винесення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися відповідно ч.5 ст.74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 березня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №4509 (а.с.07-10), відповідно до якого позичальник отримав 170 000 гривень на споживчі потреби, строком на 10 років зі сплатою 19% річних за користування кредитом, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05 березня 2017 року. Факт отримання кредитних коштів підтверджується копіями заяв на видачу готівки від 12 та від 14 березня 2007 року (а.с.11). 07 березня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір з відповідачем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Теплицького районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №399 (а.с. 12-14). Згідно п. 1.3 договору іпотеки вартість предмета іпотеки становить 274 920 грн.. Предметом іпотеки за п. 1.2 договору іпотеки є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями, загальною площею 111,00 кв.м., житловою площею 50,50 кв.м., позначений літ. А та будівлі, позначені літерами: А-1-житлова прибудова, Б-сарай, П-погріб, В- гараж, 1-2 - споруди, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно договору іпотеки визначено зобов'язання позичальника [PERSON] та зобов'язання іпотекодавця [PERSON]: - повернути іпотекодержателю кредит в розмірі 170 000 грн. шляхом здійснення щомісячних платежів у строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі; - сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі 19,0% річних на умовах, зазначених в кредитному договорі; - сплатити комісійні винагороди в порядку, визначеному кредитним договором; - відшкодувати банку витрати, понесені у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та інші витрати, що передбачені законодавством; - сплатити на користь банку штрафні санкції(штраф, пеню) у випадку неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором та/або договором іпотеки; - відшкодувати банку збитки в повному обсязі, під якими розуміються витрати, зроблені банком, втрата ним грошових коштів, а також неодержані ним доходи. Однак, не зважаючи на взяті на себе зобов'язання, відповідач [PERSON], отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов'язання, щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Станом на час розгляду справи загальна сума заборгованості складає 273 438,67 грн., з них: 130 330,93 грн. - основний борг, в т.ч. прострочений основний борг - 99 164,59 грн.; 38 610,19 грн. - проценти за користування кредитними коштами, в т.ч. прострочені проценти - 38 610,19 грн.; 100 994,83 грн. - пеня за простроченими основним боргом та процентами; 1 458,88 грн. - 3% річних станом на 08.01.2015 р.; 2 043,84 грн. - інфляційні втрати станом на 08.01.2015 р., що підтверджується розрахунками заборгованості за договором. Згідно пункту 5.2 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та сплати відсотків за його користування позичальник зобов'язався сплачувати банку пеню у розмірі 0,05% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно пункту 4.2.2 Кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим договором, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На адресу позичальника [PERSON] та іпотекодавця [PERSON] банком направлялися вимоги №142 від 17 січня 2013 року, №26-10/566 від 24 червня 2014 року, №26-10/324 від 19 грудня 2014 року щодо усунення порушень за Кредитним договором та Договором іпотеки, погашення кредитної заборгованості та наміру Банку звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 31-32, 35). Дані вимоги залишились без належного реагування та задоволення. Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду, зокрема, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, пріоритет та розміри вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки та початкова ціна реалізації предмета іпотеки. Згідно пункту 3.1.3 Договору іпотеки, у випадку невиконання позичальником або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно пункту 6.1 договору іпотеки банк набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання строку платежу зобов'язання(або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим договором та/або у випадку невиконання позичальником своїх обов'язків, передбачених кредитним договором. Враховуючи обставини справи суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються також нормами глав 47-49 ЦК України, і спеціальними нормами глави 71 ЦК України. За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Ціна продажу предметів іпотеки визначається, виходячи з положень ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку", в силу якої, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо погашення заборгованості за кредитним договором №4509 від 06 березня 2007 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 07 березня 2007 року, укладеного ВАТ "Державний Ощадний -3- банк України" з [PERSON], є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, підтверджені матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах по 1374 грн. 60 коп. з кожного (2749 грн. 20 коп. : 2). Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 16, 526, 530, 575, 625, 629,1050 ЦК України, ст. ст. 3-7, 33, 38, 39, 40, 41 Закону України "Про іпотеку" та

Outcome: approved