Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивували тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Останнім місцем проживання якого було [ADDRESS] . На момент смерті разом з ним була зареєстрована та проживала співмешканка - [PERSON] , яка є її матір`ю. 24.09.2012 року [PERSON] було складено заповіт відповідно до якого, все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося він заповів їй [PERSON] , [INFO] . При зверненні до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. з заявою про прийняття спадщини, стосовно земельної ділянки було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, а в отриманні Свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння отримала відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на нього. Просила суд ухвалити рішення яким визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування на будинок А-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 77,0 кв.м., житловою площею 48,0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: Б-баня, під Б-погріб, В-саж, Д-гараж, Ж-сарай, під Ж-погріб, ж - прибудова, З-вбиральня, № 2-огорожа, №3- ворота, №4-колодязь, №5-вигрібна яма. Позивачка та її представник будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явилися звернулися до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно наданого листа просили справу слухати у відсутність їх представника. Позовні вимоги визнали та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25 липня 2018 року виконавчим комітетом Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №26. На час відкриття спадщини [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Разом з ним була зареєстрована та постійно проживала співмешканка [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Хорошківської сільської ради. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 21 лютого 1978 року матір`ю позивачки [PERSON] є [PERSON] ,а батьком [PERSON] . Відповідно до заповіту від 24 вересня 2012 року [PERSON] все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповів позивачці, тобто своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 червня 2018 року, виданої приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Юрченко М.А., у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] , відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу. Крім цього, з вказаної постанови вбачається, що 22 серпня 2019 року було відкрито спадкову справу №471 на майно померлого [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від [PERSON] , інших заяв у справі не має. 18 липня 2019 року на ім`я позивачки видано свідоцтво про право на спадщину, інші свідоцтва не видавались. Відповідно до довідки Хорошківської сільської ради № 02-26/806 від 24 червня 2019 року, по даних погосподарського обліку будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належав померлому [PERSON] та знаходиться на приватизованій земельній ділянці. Відповідно до довідки КП "Лубенське МБТІ" № 412 від 11.07.2019 року нерухоме майно станом на 29.12.2012 року за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. П. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] виготовлений станом на 11 липня 2019 року, який складається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, схематичний план земельної ділянки, поверхневий план житлового будинку, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до яких житловий будинок під літерою А-1 має загальну площу 77,0 м.кв. та житлову 48,0 м.кв. При цьому, господарство включає: Б-баня, під Б-погріб, В-саж, Д-гараж, Ж-сарай, під Ж-погріб, ж - прибудова, З-вбиральня, № 2-огорожа, №3- ворота, №4-колодязь, №5-вигрібна яма, та розташоване на приватизованій земельній ділянці. Таким чином, спадкодавець набув право власності на вище вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди до введення в дію наведених нормативно-правових актів, а саме в період часу з 1966 року по 1990 рік, так як виникнення права власності на нього не залежало від державної реєстрації цього права. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлена можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved