Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

27 грудня 2017 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить продовжити примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON], посилаючись на те, що за час лікування останнього стан його психічного здоров"я не поліпшився. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2017 року заява була прийнята до провадження суду і призначена до розгляду у судовому засіданні на 05 січня 2018 року. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Представник та лікар-психіатр КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» Парасюк С.В. у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Законний представник [PERSON] - [PERSON] надав суду письмову заяву з проханням розглядяти справу у його відсутність, проти задоволення заяви і продовження примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар [PERSON] не заперечував. Згідно з довідкою, наданою КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1», [PERSON] за своїм психічним станом здоров'я не може бути присутнім в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 1991 року визнано недієздатним [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Рішенням виконавчого комітету Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області №117/724 від 14 квітня 1998 року було призначено опікуном [PERSON] над недієдатним [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» [PERSON] хворіє на важку психічну хворобу у формі шизофренії, параноїдальної форми, безперервного типу перебігу. Потребує госпіталізації до психіатричного закладу у психіатричний стаціонар, у зв'язку з загостренням психічного захворювання та стану хворого, за своїм психічним станом виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих (а.с.3). Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з вимогами ч.4 ст.12 Закону України ''Про психіатричну допомогу'' особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. Частиною 5 статті 12 Закону України ''Про психіатричну допомогу'' передбачено, що у разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Статтею 17 Закону України ''Про психіатричну допомогу'' визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Відповідно до вимог ст.19 Закону України ''Про психіатричну допомогу'' продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою лікаря-психіатра, який надає особі таку психіатричну допомогу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Відповідно до вимог ч.2 ст.342 Цивільного процесуального кодексу України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] страждає на психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдальної форми, безперервного типу перебігу, а також те, що хворий становить суспільну небезпеку для оточуючих і має потребу в продовженні примусової госпіталізації, суд вважає за можливе задовольнити заяву головного лікаря КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» і продовжити примусову госпіталізацію у психіатричному стаціонарі [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved