Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Савіхіна А.М. 30.10.2017 року звернулась до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на користь ПАТ КБ "Приватбанк" з [PERSON] заборгованості в сумі 13566,66 грн., що складається з боргу за кредитом у розмірі 3869,97 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2866,74 грн., заборгованості по пені у розмірі 5707,73 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 622,22 грн. (процентна складова) та судовий збір у розмірі 1600 грн., посилаючись на те, що останнім в порушення умов кредитного договору не у повній мірі виконано особисті зобов'язання щодо здійснення щомісячних платежів за укладеною між сторонами анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 10.06.2015 року. Відповідно до Тарифів банку [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 08.11.2017 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до судового розгляду 20.12.2017 року із викликом сторін у справі(а.с.38). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 20.12.2017 року на підставі статті 19, пункту 9 частини першої Перехідних положень ЦПК України продовжено розгляд цієї справи в порядку загального позовного провадження (а.с.43). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 20.12.2017 року розгляд справи відкладено на 26.01.2018 року, у зв'язку з першою неявкою відповідача по справі (а.с.44). Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" за його належним викликом в судове засідання не з'явився, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та не заперечував щодо винесення заочного рішення (а.с.32). Відповідач [PERSON], належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України за зареєстрованим місцем його проживання (а.с.45), вдруге не з'явився в судове засідання, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у його відсутності не представив, своєї подальшої позиції щодо спору не висловив. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 26.01.2018 року, у зв'язку з повторною неявкою відповідача визначено проводити заочний розгляд справи. (а.с.47). За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відтак подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.41) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Так, в судовому засіданні установлено, що 10.06.2015 року відповідач [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ "Приватбанк", підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно чого позивачем йому оформлено кредитну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с.6-7), відповідно до Тарифів обслуговування якої відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % річних, в тому числі за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9% річних та за тратами здійсненими з 01.04.2015 р. - 3,6% річних, на суму залишку заборгованості за кредитом; пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) +50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або за процентами на суму від 100 грн. або у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; а також штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії. З представленого позивачем розрахунку (а.с.5) вбачається, що відповідачем [PERSON] в порушення особистих зобов'язань не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором від 10.06.2015 року, оскільки за ним станом на 25.09.2017 року рахується заборгованість в межах заявлених позовних вимог на суму 13566,66 грн., яка складається з суми боргу кредиту в сумі 3869,97 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 2866,74 грн., заборгованості по пені за користування кредитом в сумі 5707,73 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 622,22 грн. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-31) позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) позичальник зобов'язується оплатити винагороду банку. Відповідно до вимог п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ним інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання. Про застосування позовної давності щодо певної частини позовних вимог ніким із сторін не заявлено, у зв'язку з чим судом це питання не вирішується. Разом з тим, відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, що містяться в листі, що надісланий судам із метою однакового застосування судами України законодавства, "Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)" від 01.02.2013 року, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір, порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Відповідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно вимог п.5 ч.3 ст.18 Закону "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови Договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції (послуг) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. У відповідності до ч.5 ст.18 Закону "Про захист прав споживачів" якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Враховуючи, що в даному конкретному випадку фактичний розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача пені в межах правовідносин сторін за договором споживчого кредиту значно перевищує та вочевидь є більшим від половини суми боргу за кредитом та процентам, тобто загальних збитків кредитодавця, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 5707,73 грн. підлягає частковому зменшенню судом до розміру половини відповідної суми заборгованості за кредитом, що становить 3368,36 грн. ((3869,97 грн. + 2866,74 грн.) / 2). У зв'язку з цим відповідному пропорційному зменшенню підлягає також заявлений розмір штрафу в частині його процентної складової, який слід визначити в розмірі 505,26 грн. ((3869,97 грн. + 2866,74 грн.+3368,36 грн.) х 5%) Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем із погашення кредитного боргу, заборгованості за відсотками, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими в межах заявлених до стягнення сум розрахунку заборгованості станом на 25.09.2017 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачем ні в який спосіб, а тому сума боргу підлягає стягненню з останнього на користь позивача в межах заявлених позовних вимог в остаточному обчисленні сум заборгованості за кредитом в розмірі 3869,97 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2866,74 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 3368,36 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 505,26 грн. (процентна складова), тобто в загальній сумі 11110,33 грн. Також пропорційно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 1600 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved