Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що на виконанні ВДВС СМУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення з нього коштів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». В ході проведення виконавчий дій з примусового виконання вказаного виконавчого документу, державним виконавцем було звернуто стягнення на належне йому майно - частку у праві власності на нежитлове приміщення за [ADDRESS] зазначив, що в ході організації торгів, сторони виконавчого провадження у належний спосіб не повідомлялися про вчиненні дії (оцінку майна, зменшення розміру стартової ціни, час та місце проведення торгів тощо). Вказав на те, що за наслідками проведення повторних торгів, їх переможцем визнано [PERSON] про що складений відповідний протокол та акт державного виконавця, але торги були проведені з порушенням вимог закону, оскільки торги були проведені після спливу стоку дії оцінки арештованого нерухомого майна. Окрім того, в оголошенні про торги була розміщена недостовірна інформація про те, що здійснюється продаж предмета іпотеки, щ, з точки зору позивача, значно звузило кількість осіб, бажаючих узяти участь у торгах. Тому просить визнати недійсними прилюдні торги з реалізації ? частини нежитлового приміщення загальною площею 213,7 кв.м. розташованого в [ADDRESS]; визнати недійсним протокол № 114178 від 11.09.2015 року проведення прилюдних електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - ? частини нежитлового приміщення загальною площею 213,7 кв.м. розташованого в [ADDRESS], переможцем яких (торгів) визнаний [PERSON]; Визнати недійсним свідоцтво про право власності [PERSON] на вказану частину нерухомого майна та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірний об'єкт нерухомості, застосувати наслідки недійсності правочину. Представник позивача позов підтримав. Представник Зарічного ВДВС м. Суми позов заперечив та пояснив, що реалізації арештованого майна була проведена з дотриманням вимог закону та без порушення прав позивача. Зазначив, що дії державного виконавця позивачем не оскаржувалися. Представник [PERSON] позов заперечив з посиланням на те, що позов заявлений з надуманих підстав. Зазначив, що [PERSON], якій не був стороною оспорюваного правочину, є неналежним позивачем. Окрім того, вважає, що жодним чином не порушені права позивача, а спірне майно не може бути витребуване у [PERSON], оскільки останній є добросовісним набувачем. Зазначив, що позивач, якій є боржником у виконавчому провадженні, не оскаржував дій державного виконавця. Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заперечив та зазначив, що позивач не був учасником електронних торгів та не надав доказів порушення його прав в наслідок проведення цих торгів. Вважає, що торги були проведені з дотриманням вимог закону, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Інші сторони повідомлені про час та місце розгляду справи, але їх представники до суду не з'явилися. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З пояснень сторін в судовому засіданні та матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Зарічному ВДВС міста Суми (якій є правонаступником ВДВС Сумського міського управління юстиції) перебуває на виконанні виконавче провадження ВП № 42065055 з примусового виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в розмірі 1329353,76 грн. 14.06.2014 державним виконавцем, відповідно до ст..57 Закону України «Про виконавче провадження», було описано та арештовано майно боржника, а саме: частину нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Після здійснення опису вказаного нерухомого майна державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта-спеціаліста для проведення експертної оцінки вартості 1/2 частини нежитлового приміщення загальною площею 213,70 кв.м., яке знаходиться у м. Суми по вул. Д.Коротченка, 19/2. 05 березня 2015 року була проведена незалежна оцінка заарештованого майна, згідно якої визначено ринкову вартість заарештованого майна в розмірі 534495,00 грн. 03 червня 2015 року державним виконавцем подано заявку до ДП «Інформаційний центр» на реалізацію арештованого державним виконавцем майна, яке належало боржнику. Заарештоване майно було виставлене на прилюдні електронні торги під номером лота 77768, які мала відбутися 16.07.2015 року о 09-00 годині з початковою ціною продажу майна - 534495,00 грн., але 16.07.2015 року торги не відбулися через відсутність бажаючих придбати дане майно. У зв'язку з чим, державним виконавцем 20 липня 2015 року була проведена уцінка майна на 15 % та визначено нову вартість майна в розмірі 454320,75 грн. Як вбачається з Протоколу №114178 від 09.09.2015 року під час проведення других електронних торгів, якій відбулися 09.09.2015 року, переможцем став [PERSON]. Також встановлено, що [PERSON] сплатив гарантійний внесок в розмірі 22716,04 грн. на рахунок організатора торгів (ДП «Інформаційний центр») та 431604,71 грн. на рахунок ВДВС. На підставі акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна на електронних торгах, затвердженого 28 вересня 2015 року, 26 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А. видала на ім'я [PERSON] Свідоцтво про право спільної сумісної власності на нерухому майно загальною площею 213,7 кв.м., яке розташоване у [ADDRESS] та раніше належало [PERSON], та внесені відповідні відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до ст. 10, ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Порядок реалізації арештованого майна на час виникнення спірних правовідносин передбачений Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів в редакції наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року за № 656/5. За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню. Примусова реалізація майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України "Про виконавче провадження", Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним. Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі - продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). Частиною третьою статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України "Про виконавче провадження"). Частинами першою та п'ятою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна, на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах. Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення). Частиною п'ятою статті 62 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки. За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним. Відповідно до розділу VIII. Тимчасового порядку - У разі якщо електронні торги не відбулися, нереалізоване майно (лот), яке (який) виставлялося (виставлявся) на електронні торги, підлягає уцінці (повторній уцінці). Не пізніше наступного робочого дня після проведення уцінки (повторної уцінки) майна державний виконавець направляє інформацію про проведення уцінки (повторної уцінки) та копію відповідного акта до регіонального органу державної виконавчої служби (відповідальному працівникові відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України) для внесення інформації про проведення повторних (у разі реалізації предмета іпотеки других (третіх)) електронних торгів у Систему у строк до п'яти робочих днів. Повторні електронні торги проводяться в місячний строк з дня проведення уцінки (повторної уцінки) майна згідно з вимогами, визначеними цим Порядком. Вартість майна, зазначена в уцінці (повторній уцінці), є стартовою ціною реалізації майна на повторних електронних торгах. Другі (треті) електронні торги предмета іпотеки проводяться в місячний строк з дати проведення перших (других) електронних торгів відповідно. Таким чином, ураховуючи зазначене, необхідно дійти висновку про те, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку, обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження"; пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Посилання представників відповідачів та 3-ї особи на п. 1 розділу V Тимчасового порядку, згідно якого передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему,а вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна не заслуговує на увагу, оскільки дана положення суперечить наведеним вище вимогам Закону (статті 58 Закону України "Про виконавче провадження"), а тому вирішуючи питання про застування норми права суд віддає пріоритет положенню Закону, а не підзаконного нормативного акту, яким є Тимчасовий порядок, затверджений наказом Міністерства Юстиції України. Отже, виходячи з правового аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку про те, що звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів ( в тому числі й електронних) є отримання нового звіту про оцінку майна. В той же час, як встановлено судом висновок оцінювача про вартість майна від 05.03.2015 року втратив свою чинність 05.09.2015 року, а реалізації майна шляхом проведення електронних торгів відбулася 09 вересня 2015 року, що є порушенням вимог частини п'ятої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" і пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Посилання відповідачів на те, що позивач не був стороною угоди, а його права під час проведення торгів не були порушені не можуть бути взяті судом до уваги. Так, відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст. 16, ч.1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Вирішуючи питання про застосування реституції за клопотанням позивача суд виходить з наступного. Відповідно до п.1 Тимчасового порядку, організатором торгів є державне підприємство, яке належить до сфери управління міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Згідно розділу ІІ названого Порядку у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Згідно п.1 розділу УІІ Порядку, який регулює оформлення результатів електронних торгів, після закінчення електронних торгів на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів по лоту у день проведення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. Відповідно до п.4,8 розділу ІХ Порядку, після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом 5 робочих днів складає акт про проведені електронні торги і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законом. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця- переможця торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, формування за їх результатами відповідного акта, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу. При цьому право продажу товару належало не власникові, а іншій встановленій законом особі з метою захисту як приватних, так і публічних інтересів держави у здійсненні, дотриманні і контролюванні процесу реалізації майна боржника на законних підставах у результаті звернення стягнення на його майно. Судом встановлено, що між ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як підприємством, уповноваженим наказом Міністерства юстиції України на організацію та проведення торгів, та ВДВС угода, за якою ДП „Інформаційний центр" Міністерства юстиції України під час укладання на торгах договору виступає представником відділу ДВС, не укладався, а відтак, за угодою з реалізації на електронних торгах спірного майна його продавцем виступав саме ВДВС. Враховуючи, що доводи позивача про те, що проведені 09.09.2015 року електронні торги з реалізації належного позивачу нерухомого майна відбулися після закінчення шестимісячного строку встановленого ч.5 ст. 58 Закону України „Про виконавче провадження", знайшли своє підтвердження належними доказами в ході судового розгляду справи, суд вважає що проведення торгів за ціною 85 % початкової вартості, визначеної звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням встановлених законом правил реалізації майна на прилюдних торгах, а отже підставою для задоволення позову про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу складеного за їх наслідками та виданого на ім'я [PERSON] свідоцтва про право власності. У зв'язку з визнанням недійсними прилюдних торгів, суд, за клопотанням позивача, вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності правочину, зобов'язавши: Зарічний ВДВС міста Суми повернути [PERSON] отримані за недійсним правочином 431604,71 грн.; ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України повернути [PERSON] гарантійний внесок у розмірі 22716,04 грн., [PERSON] повернути Зарічному ВДВС міста Суми Головного управління юстиції у Сумській області нежитлове приміщення - ? частину нежитлового приміщення загальною площею 213,7 кв.м. розташованого в [ADDRESS], яке раніше належало [PERSON] Що стосується вимоги про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, у зв'язку з чим визнання недійсним правочину є достатнім способом захисту порушеного права, а відтак у задоволенні позову в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial