Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] за послугу з централізованого опалення, вказавши, що відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.08.2004 року по 01.04.2019 року за послугу з централізованого опалення в розмірі 68156,64 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів та сплачений судовий збір. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2020 року, вказана справа надійшла до провадження судді Хлистуненко О.В. (а.с.23) Ухвалою судді Хлистуненко О.В. від 30 березня 2020 року відкрито провадження по вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.29) Заочним рішенням суду від 28 травня 2020 року заявлені позовну вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задоволено в повному обсязі. (а.с.50-51) 24 березня 2021 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій зазначив, що відповідача [PERSON] ні коли не проживала за адресою: [ADDRESS] , томі не отримувала судових викликів, вона постійно проживала та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Про ухвалення заочного рішення вона дізналася лише 09.03.2021 року, а копію заочного рішення отримано її представником 19 березня 2021 року в канцелярії Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, що підтверджується наявній на заяві відмітці. Крім того, в заяві представник відповідача [PERSON] [PERSON] зазначив, що вважає за необхідне подати до суду заяву про застосування до вимог позивача загального строку позовної давності за період раніше 30.01.2017 року, що вона не могла об`єктивно зробити, будучи не повідомленою про судову справу відносно неї. Також, відповідачка вважає, що розмір стягнення за послуги опалення не є належним чином доведений, він має ґрунтуватися лише на розрахунку заборгованості, який надано позивачем, бо це не є первинним бухгалтерським документом. Розмір наданої послуги відповідачем має ґрунтуватися на договорі про надання послуг теплопостачання, актах приймання-передачі послуг. У зв`язку з чим, представник відповідача просив суд визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, поновити відповідачу [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, здійснити перегляд заочного рішення та застосувати до вимог позивача відносно [PERSON] позовну давність відповідно до поданої заяви.(а.с.60) Ухвалою суду від 14 червня 2021 року заяву представника відповідача [PERSON] [PERSON] задоволено та заочне рішення суду від 28 травня 2020 року по вказаній справі скасовано. Розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадження з викликом сторін. (а.с.86, 87-88) Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2021 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. (а.с. 89) Ухвалою судді Вікторович Н.Ю. від 15 червня 2021 року прийнято вказану справу до свого провадження, призначено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання. (а.с.90) 13 липня 2021 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» Нестерук А.В., в яких представник позивача зазначила, що в заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача просить суд застосувати до вимог позивача строк позовної давності, однак, посилаючись на вимоги ст.ст. 256, 261 ЦК України зазначила, що підприємство дізналося про те, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, за адресою: [ADDRESS] , лише з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Таким чином, перебіг позовної давності починається від дня коли КПТМ «Криворіжтепломережа» довідались про особу власника житлового приміщення. Крім того, представник позивача зазначила, що тарифи на послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються населенню встановлюються постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг посилання на які містяться в позовні заяві. Відповідачами не надано до суду контррозрахунку, для обґрунтування неправильності розрахунку здійсненого Позивачем. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухвалу суду від 15 червня 2021 року не отримала, що підтверджується поштовими направленням які повернулись на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 95-100) Представник відповідача [PERSON] [PERSON] ухвалу суду від 15 червня 2021 року отримав, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, яке надійшло на адрес суду 30 листопада 2021 року. (а.с. 94) Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 ЦПК України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ч.1 ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та\~ [PERSON] , є власники по 1/2 частині житлового приміщення квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , вказані обставини підтверджуються Інформаційною довідкою №174584084 від 22.07.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. (а.с.5-7) На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані за вказаною адресою особи відсутні. (а.с.9) Відповідно до п.18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. За положеннями ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Судом встановлено, що договір на надання послуг з постачання теплової енергії між КПТМ «Криворіжтепломережа» та відповідачами по справі не укладався, але теплова енергія у квартиру, надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідачі не надавали, таким чином, останні знаходиться у фактичних договірних відносинах з КПТМ «Криворіжтепломережа». Згідно розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.08.2004 року по 01.04.2019 року в сумі 68156,64 грн. (а.с. 10) Нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення проведено на підставі тарифів, затверджених постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010 року, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року в редакції від 09.06.2016 року, Постанов НКРЕКП. Крім того, ст.ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами по справі є акти про подачу теплоносія та про його відключення. Відмова відповідачів сплачувати заборгованість за використану теплову енергію веде до неможливості розрахунків позивача з постачальником енергетичних ресурсів, що значною мірою погіршує фінансове та економічне становище енергетичних галузей, паралізує їх діяльність. У зв`язку з цим, позивачу значною мірою обмежуються ліміти на постачання природного газу та електроенергії, що спричиняє позивачу шкоду у великих розмірах. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачами не позбавляє останніх обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у їх власності, користуванні. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Дослідивши заяву представника відповідача [PERSON] [PERSON] від 24 березня 2021 року та посилання на застосування позовної давності, суд вважає що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення заборгованості за період з серпня 2004 року по квітень 2019 року включно. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Між тим, представник відповідача [PERSON] [PERSON] звернувшись до суду з заявою від 24 березня 2021 року просив суд застосувати строки позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення заборгованості. Суд зазначає, що з урахуванням того, що по справі судом було ухвалено заочне рішення у відсутність відповідачів, які не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому був позбавлені можливості подати заяву про застосування строку позовної давності до суду при первісному розгляді справи, то розглядаючи справу після скасування заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути заяву відповідачів, викладену в заяві про перегляд заочного рішення, щодо застосування строку позовної давності. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14ц. Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93 та №22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки характер правовідносин, що склалися між сторонами. передбачає внесення оплати за фактичного надані послуги з теплопостачання шляхом здійснення періодичних щомісячних платежів, то строк позовної давності повинен обраховуватися щодо кожного платежу окремо. Таким чином, стягненню на користь позивача підлягають суми, що були нараховані у межах трирічного строку позовної давності, з урахуванням того, що позов був поданий 30 січня 2020 року, тобто період з 30.01.2017 року по 30.01.2020 року, що відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості за період з 30.01.2017 року по 01.04.2019 року складає 30563,18 грн. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), №66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість може бути стягнута в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 30 січня 2017 року по 01 квітня 2019 року, що становить 30563,18 грн. Відповідачами до суду не надано доказів та відповідно оформлених претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і в цілому не наведено ніяких фактів невиконання позивачем вказаних вище послуг. Відповідно до ст.541 ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України,\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства\~теплових мереж\~«Криворіжтепломережа» до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за послугу\~з централізованого\~опалення, підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з постачання централізованого опалення, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі своєчасно не здійснювали оплату спожитих послуг, що сприяло накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг не зверталися. На підставі вище викладеного, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягнення заборгованість за послуги з централізованого опалення станом в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 30 січня 2017 року по 01 квітня 2019 року, що становить 30563,18 грн. При зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір за вимогу майнового характеру, як юридична особа у розмірі 2\~102 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги про заборгованість в сумі 30563,18 грн. Таким чином пропорційність задоволених вимог становить 44,85 % (18801,57х100:24475,47), а пропорційність вимог, в задоволені яких відмовлено становить 55,15 (100-44,85=55,15). Оскільки вимоги позивача задоволені на 44,85%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в сумі 942,75 грн. (2102,00:100 х 44,85=942,75). На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: partial