Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

18.01.2017 року ПАТ "Перший Український Міжнародний банк", через свого уповноваженого представника, звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з\~ вказаним позовом, в якому просить: скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, який накладений постановою відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції (станом на теперішній час - Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 21756281, виданий 18.01.2011; та встановити порядок виконання рішення суду таким чином, що після набрання законної сили, рішення суду є підставою для припинення номеру запису про обтяження 17836598 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 6482049, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 54 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язалася використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником перед позивачем за Кредитним договором був укладений Договір іпотеки № 6482164 від 09.06.2008 року, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру загальною площею - 34,20 кв.м., житловою площею - 19,50 кв.м., що знаходиться в м. Бориспіль, Київської області, по вул. Київський шлях, буд. 2 «а», кв. 120. У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором позичальником, на підставі заяви Іпотекодержателя та вищевказаного Договору іпотеки 09.06.2008 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було прийнято рішення про передачу вищевказаного нерухомого майна, переданого в іпотеку, у приватну власність позивачу, про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно нотаріусом було прийнято відповідне рішення та внесено відповідні записи про право власності за № 17836501 від 02.12.2016р. Однак, як стало відомо позивачу з Інформаційних довідок № 75662845, 75663705 від 13.12.2016 року, на вказану нерухомість накладено арешт відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції. Таким чином, позивач вважає, що наявність арешту на вищевказане нерухоме майно порушує охоронювані законом права та інтереси власника - Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» щодо користування та розпорядження своєю власністю. В судове засідання представник позивача не зявився, до початку розгляду справи через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи без її присутності не подала. Представник третьої особи Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи без його присутності не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 09.06.2008 року між публічним акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 6482049 (а.с.6-10). Відповідно до умов даного Кредитного договору позивач зобов'язався надати позичальнику кредит у розмірі 54 000,00 доларів США, а позичальник зобов'язалася використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідачем перед позивачем за Кредитним договором 09.06.2008 року був укладений Договір іпотеки № 6482164, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1228 (а.с.11-19). Відповідно до даного Договору іпотеки [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею - 34,20 кв.м., житловою площею - 19,50 кв.м., що знаходиться в м. Бориспіль, Київської області, по вул. Київський шлях, буд. 2 «а», кв. 120. Відповідно до Інформаційних довідок № 75663705 та № 75662845 від 13.12.2016 року (а.с.20-23, 24-27) на вище вказану квартиру відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції накладено арешт (запис про обтяження № 17836598; Відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №21756281, виданий 18.01.2011, видавник: відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції (станом на теперішній час - Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області), опис предмета обтяження: не зазначено). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, оскільки позивач має право задоволення своїх забезпечених вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, а постанова прийнята державним виконавцем порушує права банку, суд вважає, що квартиру загальною площею - 34,20 кв.м., житловою площею - 19,50 кв.м., що знаходиться в м. Бориспіль, Київської області, по вул. Київський шлях, буд. 2 «а», кв. 120, належну на праві власності ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" слід звільнити із під арешту. Щодо вимог позивача про встановлення порядку виконання рішення суду щодо припинення номеру запису про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із того, що\~Законом України «Про виконавче провадження»\~чітко передбачений порядок виконання рішення суду про зняття арешту з майна, а саме згідно з ч.2 статті 60 Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, оскільки обовязок державного виконавця з виконання рішення суду чітко визначений законом, то процедура остаточного виконання рішення окремого встановлення судом не потребує. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1378 гривень (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial