Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом ,в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], уродженку міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO] що є підставою для внесення відповідних відомостей в актовий запис № 933 від 03 листопада 2009 року про народження [PERSON], [INFO], зроблений Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції; призначити її, [PERSON], [INFO], опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування свого позову вказала, що вона, [PERSON], є матір'ю [PERSON], [INFO]. В теперішній час її син знаходиться в реабілітаційному центрі м. Володимир-Волинський. Її син [PERSON] з 2007 року перебував у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем [PERSON], яка та той час мала прізвище [PERSON]. Від цих фактичних шлюбних відносин 18 серпня 2008 року в них народився син [PERSON], і запис про батька дитини в актовому запису про народження був виконаний, згідно ст.135 Сімейного кодексу України, і зі слів матері батьком дитини був вказаний її син [PERSON]. З моменту народження і до теперішнього часу малолітній [PERSON] проживає разом з нею, своєю бабусею, знаходиться на її вихованні та утриманні. [INFO] року відповідач народила другу дитину - [PERSON], запис про батька дитини якої знову був виконаний, згідно ст.135 Сімейного кодексу України, і зі слів матері батьком дитини знову був вказаний її син [PERSON]. І щодо цієї дитини відповідач відмовилася виконувати свої батьківські обов'язки і залишила її на вихованні та утриманні своєї матері [PERSON]. 16 березня 2012 року її син [PERSON] та відповідач зареєстрували шлюб, і остання змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням змінити свій образ життя, приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні своїх малолітніх дітей. Але всі її спроби повернути дитям матір виявилися марними, відповідач не бажає виконувати свої батьківські обов'язки щодо малолітніх дітей. У 2014 році [PERSON] була засуджена Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська за скоєння кримінального правопорушення, але уникла реального покарання, так як захистилася своїми малолітніми дітьми, повідомивши суд, що самостійно утримує та виховує двох дітей, хоча насправді злісно не виконує свої батьківські обов'язки. Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11.03.2016р. по справі №209/3515/-ц, провадження №2/209/107/16 відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]; призначено її, [PERSON], опікуном малолітнього [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з усіх видів заробітку до його повноліття, починаючи з 11.08.2015 року. Відносно доньки відповідача [PERSON], [INFO], то і щодо цієї дитини відповідач [PERSON] відмовилася виконувати свої батьківські обов'язки. Зразу ж після народження доньки залишила її на вихованні та утриманні своєї матері [PERSON]. На протязі всього часу вона слідкує за вихованням онучки. [PERSON], як мати, не приймає участі в вихованні доньки, не утримує її. Відповідач не працює, часто відсутня дома. І якщо спілкується з донькою, то тільки окриками та із застосуванням нецензурних слів, що негативно впливає на дитину. [PERSON] її боїться та не хоче з нею залишатися. Коли [PERSON] пішла до школи, відповідач не водила і не забирала її, часто проводити доручала малознайомим людям, чим наражала на небезпеку. Дитина часто запізнювалася на уроки чи пропускала їх. [PERSON] часто залишалася з дядьком відповідача, який не один рік відсидів у тюрмі. В червні місяці вона взяла [PERSON] в дитячий табір «Дивосвіт», де їй дуже сподобалося. Після цього вона не захотіла повертатися до мами та проживає з нею. Вона перевела [PERSON] зі школи №28 в спеціальний навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад загальноосвітній навчальний заклад № 5 «Дніпряночка», де вона працює вихователем, і повністю сплачує кошти за утримання дитини. Зараз [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її вихованні та утриманні. Таким чином, до теперішнього часу малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з нею, своєю бабусею, знаходиться на її вихованні та утриманні, а відповідач [PERSON] взагалі не цікавиться життям дитини, не утримує її матеріально, не приймає участі у її вихованні, живе своїм життям, її не хвилюють проблеми доньки, її стан здоров'я, внутрішній світ, що свідчить про те, що дитина їй взагалі не потрібна, і вона не збирається виконувати свої батьківські обов'язки. Вона єдина піклується про свою онуку [PERSON], забезпечує її одягом, взуттям, продуктами харчування, іграшками та іншими речами, які потрібні для життя, навчання, розвитку та виховання дитини. Вона повністю взяла на себе всі обов'язки по вихованню та утриманню онуки, любить її та переймається за неї, як за рідне дитя, і дитина, у свою чергу, дуже любить її та поважає її. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. (а.с.44). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, про що вказала у заяві. Просить розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти винесення рішення по справі. (а.с.28). Треті особи: Орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, Заводський районний у місті Кам'янське відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явилися, надалаи заяви про розгляд справи за відсутністю їх представників, проти задоволення позову не заперечують.(а.с.34, 43) Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження, що видане 29.08.1979 року Дніпродзержинським міським РАЦС, [PERSON] є сином [PERSON].( а.с. 13). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видано 03 листопада 2009 року Заводським відділом реєстрації цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (запис про батька дитини був виконаний, згідно ст.135 Сімейного кодексу України), матір'ю - [PERSON]. (а.с. 16). 16 березня 2012 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], і остання змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2013. (а.с.14) Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.03.2016 року [PERSON], [INFO], було позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]; призначено [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з усіх видів заробітку до його повноліття, починаючи з 11.08.2015 року.(а.с.20-21) Згідно довідки № 150 від 25.10.2017 року виданої [PERSON] в тому, що її онука [PERSON], [INFO], дійсно навчається в 2 класі КЗ СНВК №5 "Дніпряночка". [PERSON] дійсно опікується онукою (приводе і забирає зі школи, одягає посезонно, слідкує за здоров'ям, спілкується з учителями щодо навчання і виховання онуки, оплачує харчування дитини). [PERSON] постійно проживає з бабусею за адресою: [ADDRESS]. (а.с.11). Згідно висновку органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], взявши до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 13.02.2018 року, захищаючи інтереси малолітньої дитини, ввжають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. (а.с.46). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно п.2 ч.1 ст.164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи. У пункті 16 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ст. 214 СК України, ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні органи адміністрації районів, районів в містах Києві та Севастополі, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Згідно із роз'ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 року "Про внесення змін до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні фактів, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги фактичне визнання відповідачем пред'явлених позовних вимог, що не суперечить зібраним по справі доказам, суд вважає, що з боку позивача доведено той факт, що [PERSON] тривалий час з дочкою не бачиться, її вихованням не займається, її життям не цікавиться, та не приділяє щонайменшої батьківської турботи по відношенню до своєї малолітньої дочки. Остання вимушена проживати з бабусею та отримувати турботу та підтримку від неї. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини на її користь, то в цій частині суд задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 1/3 частини, оскільки рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 березня 2016 року стягнені аліменти з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу . Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Стосовно встановлення опіки та призначення опікуна суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Однак орган опіки та піклування не вніс подання про призначення опікуна, а тому суд відмовляє позивачу у встановленні опіки та призначення опікуна. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок позивача.

Outcome: partial