Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 15 серпня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Старобільського районного суду від 06.12.2013 року зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] за судовим наказом Старобільського районного суду від 19 квітня 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2013 року та до повноліття дитини до 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 25 жовтня 2013 року та до дня досягнення дитиною повноліття. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.07.2014 року складає 3048,22 гривень. Також, цим рішенням суду зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] за судовим рішенням Старобільського районного суду від 10 жовтня 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] року, з 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2013 року та до повноліття дитини до 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 25 жовтня 2013 року та до дня досягнення дитиною повноліття. Сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.07.2014 року складає 2976,26 гривень. На підставі рішення Старобільського районного суду від 20.12.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісяця, починаючи з 30.10.2013 року до [INFO] року. Заборгованість станом на 01.07.2014 року складає 1612,90 гривень. У зв'язку з невиплатою аліментів її становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати дітей, забезпечити їм належне матеріальне становище тому звернулась до суду про стягнення з відповідача неустойки за прострочення аліментів. За несплачені місяці аліментів вона вимушена була взяти кредит на 5000 гривень на утримання себе та дітей. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON] 3048,22 гривень, сина [PERSON] 2976,26 гривень та її утримання 1612,90 гривень. Стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів. Стягнути з відповідача на її користь понесені ній додаткові витрати на утримання дітей з 5000 гривень заборгованість 2500 гривень, а також судові витрати. Відповідач [PERSON] у судові засідання 22 серпня 2014 року на 12 годину, 30 жовтня 2014 року на 10 годину 30 хвилин, 04 листопада 2014 року на 10 годину 30 хвилин не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я відповідача. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заперечень щодо винесення судом заочного рішення по справі позивачем суду не надано. 04 листопада 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про підтримання своїх позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], їх батьком є відповідач по справі [PERSON]. Згідно з рішенням Старобільського районного суду від 06.12.2013 року зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] за судовим наказом Старобільського районного суду від 19 квітня 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2013 року та до повноліття дитини до 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 25 жовтня 2013 року та до дня досягнення дитиною повноліття. Згідно з рішенням Старобільського районного суду від 06.12.2013 року зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] за судовим рішенням Старобільського районного суду від 10 жовтня 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] року, з 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2013 року та до повноліття дитини до 1/6 частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 25 жовтня 2013 року та до дня досягнення дитиною повноліття. Згідно з рішенням Старобільського районного суду від 20.12.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісяця, починаючи з 30.10.2013 року до [INFO] року. Згідно довідки ВДВС Старобільського РУЮ за виконавчим листом № 2/431/1319/13 від 06.12.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2014 року складає 3311,66 гривень. Згідно довідки ВДВС Старобільського РУЮ за виконавчим листом № 2/431/1319/13 від 06.12.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2014 року складає 3383,62 гривень. Згідно довідки ВДВС Старобільського РУЮ за виконавчим листом № 2/431/1341/13 від 20.12.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 200 гривень щомісяця на її утримання починаючи з 30.10.2013 року до [INFO] року, загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.09.2014 року складає 2012,90 гривень. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" таким чином, заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Чинним законодавством не передбачено можливості стягнення заборгованості по аліментам, присудженним за рішенням суду, в судовому порядку, тобто повторне накладення на платника аліментів аліментного зобовязання. Заборгованість по аліментам повинна погашатися під контролем державного виконавця на виконанні якого знаходиться виконавчий документ. Таким чином, враховуючи що сума заборгованості по аліментам була достовірно встановлена в судовому засіданні згідно довідок ВДВС Старобільського РУЮ та станом на 01.09.2014 року складає 8708,18 гривень, тому у суда не має підстав для стягнення заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON], оскільки аліменти стягнуті за рішенням суду, здійснюється їх стягнення у порядку виконавчого провадження. Стосовно позовних вимог про стягнення понесених позивачем додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до наступного. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з цих вимог закону, суд вважає, що витрати, які понесені позивачкою [PERSON], а саме отримання кредиту для утримання неповнолітніх дітей, не підтверджені документально, та не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Таким чином, у суду не має підстав для стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей. Стосовно позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України, судом встановлено факт заборгованості за аліментами, яка станом на 01.09.2014 р. становить 8708,18 грн, та наявність вини [PERSON], який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, був достовірно обізнаний з їх розміром, наявністю боргу по аліментах, частково сплачує аліменти. Таким чином встановлено, що заборгованість по аліментам сталася саме з вини відповідача [PERSON], який сплачував аліменти на користь [PERSON] не регулярно, внаслідок чого сталося порушення законних прав останньої та інтересів їх неповнолітніх дітей. З огляду на викладене, суд вважає позов [PERSON] про стягнення неустойки по аліментам, підлягаючим частковому задоволенню. Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд, з'ясувавши розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановивши до 1 числа кожного наступного місяця строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення. Розмір неустойки за прострочення аліментів на сина [PERSON] складає 6596,63 гривень, виходячи із розрахунку, враховуючи, що добровільно сплачені відповідачем в листопаді 2013 року 295 грн., в січні 2014 року 385 грн., в травні 2014 року 50 грн., в червні 2014 року 250 грн. в 2013 році: в вересні 135,06 ((291,60 +158,71)х0,01х30) в жовтні 229,99 (741,91х0,01х31) в листопаді 221,55 (738,51х0,01х30) в грудні 324,91 (1048,11х0,01х31) в 2014 році: в січні 301,54 (972,71х0,01х31) в лютому 359,05 (1282,31х0,01х28) в березні 493,49 (1591,91х0,01х31) в квітні 570,45 (1901,51х0,01х30) в травні 669,94 (2161,11х0,01х31) в червні 666,21 (2220,71х0,01х30) в липні 786,91 (2538,41х0,01х31) в серпні 885,39 (2856,11х0,01х31) в вересні 952,14 (3173,81х0,01х30) Розмір неустойки за прострочення аліментів на сина [PERSON] складає 9114,86 гривень, виходячи із розрахунку, враховуючи, що добровільно сплачені відповідачем в червні 2013 року 300 грн., в липні 2013 року 300 грн., в вересні 2013 року 300 грн., в листопаді 2013 року 295 грн., в січні 2014 року 385 грн., в травні 2014 року 50 грн., в червні 2014 року 250 грн. в 2013 році: в травні 189,54 (611,42х0,01х31) в червні 180,91 (603,02х0,01х30) в липні 184,33 (594,62х0,01х31) в серпні 274,73 (886,22х0,01х31) в вересні 263,35 (877,82х0,01х30) в жовтні 362,52 (1169,42х0,01х31) в листопаді 349,80 (1166,02х0,01х30) в грудні 457,44 (1475,62х0,01х31) в 2014 році: в січні 434,07 (1400,22х0,01х31) в лютому 478,75 (1709,82х0,01х28) в березні 626,02 (2019,42х0,01х31) в квітні 698,71 (2329,02х0,01х30) в травні 802,47 (2588,62х0,01х31) в червні 794,47 (2648,22х0,01х31) в липні 919,43 (2965,92х0,01х31) в серпні 1017,92 (3283,62х0,01х31) в вересні 1080,40 (3601,32х0,01х30) Розмір неустойки за прострочення аліментів на позивачку [PERSON] складає 3956 гривень із розрахунку: в 2013 році: в грудні 124 (400х0,01х31) в 2014 році: в січні 186 (600х0,01х31) в лютому 224 (800х0,01х28) в березні 310 (1000х0,01х31) в квітні 360 (1200х0,01х30) в травні 434 (1400х0,01х31) в червні 480 (1600х0,01х30) в липні 558 (1800х0,01х31) в серпні 620 (2000х0,01х31) в вересні 660 (2200х0,01х30) Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за несплату аліментів підлягає задоволенню в розмірі 19667,49 гривень. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд прийшов до висновку про задоволення позову частково. Сторони та інші особи, які брали участь у справі, мали рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. На підставі ст. ст. 195, 196, 197 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial