Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

09.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 30 червня 2010 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30 червня 2010 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], (а.с.5,6), які проживають біля позивачки і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області № 4025 від 19.08.2016 року. Таким чином, весь обсяг обов'язків, пов'язаних з утриманням дітей покладено на позивачку, що ставить її в скрутне матеріальне становище та у нерівні умови з відповідачем по утриманню спільних дітей (а.с.7). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 180-184, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.ст. 180-184, 191 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що змінені позовні підлягають задоволенню, оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей в обсязі, визначеному спільно з позивачкою, а саме: у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.11.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, з урахуванням того, що він має на утриманні ще одну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Таким чином право малолітніх дітей на матеріальне утримання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 551,20 грн. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved