Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, який обґрунтовує наступним. 10.07.2007 року між [PERSON] (надалі - позичальник) та Закритим акціонерним товариством «ОТП БАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК») (надалі - Банк) було укладено Кредитний договір № МL 201/317/207 (надалі - Кредитний договір), який складається з двох частин, які нероздільно пов`язані між собою. Також, 10.07.2007 року між позичальником та Банком було укладено додатковий договір № МL-201/317/207СНF до Кредитного договору, а 10.03.2009 р. - додатковий договір № 1 д Кредитного договору. Відповідно до пункту 2 частини першої Кредитного договору Банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв його у розмірі 858453,38 швейцарських франків, які визначені валютою кредиту, на строк до 10.07.2027 року. Цільовим призначенням кредиту, отриманого з Кредитним договором, були: оплата комісії банку та купівля нерухомого майна. 18.04.2016 року між Банком та [PERSON] , у відповідності до вимог ст.ст. 512-519 ЦК України було укладено Договір про відступлення права вимоги (на далі - Договір відступлення права вимоги), відповідно до пункту 1 якого Банк (первісний кредитор) передав у повному обсязі, а [PERSON] (новий кредитор) прийняла на себе у повному обсязі права вимоги, що належить первісному кредитору за Кредитним договором № ML-201/317/207 від 10.07.2007 року, укладеним між первісним кредитором та позичальником (боржник), а сам первісний кредитор передає новому кредитору право вимоги виконання боржником боргові зобов`язань за кредитним договором в розмірі 919691,13 швейцарських франків, який складається з 797 646,25 швейцарських франків - залишку заборгованості по тілу кредиту та 122044,88 швейцарських франків - суми несплачених відсотків за користування кредитом за ціну, встановлену в п. 3 цього договору. Відповідно до пункту 2 Договору про відступлення права вимоги з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Кредитного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору. Відповідно до пункту 3 Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор підтверджує, що станом на дату укладення цього договору новий кредитор сплатив в повному обсязі первісному кредитору суму у розмірі 3821256,30 гри. та до нового кредитора перейшли права первісного кредитора за Кредитним договором. Відповідно до пункту 4 Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор передав новому кредитору за Актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною даного договору, оригінал Кредитного договору зі всіма додатками та додатковими угодами до нього, також інших документів за вимогою нового кредитора, які засвідчують права, що відступаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до пункту 5 Договору про відступлення права вимоги укладення цього договору не тягне за собою будь-яких змін умов Кредитного договору. Відповідно до пункту 8 Договору про відступлення права вимоги первісний кредитор зобов`язаний сповістити боржника про відступлення права вимоги за Кредитним договором п`ятиденний термін з дня укладення даного договору шляхом надсилання боржнику відповідного повідомлення цінним листом з повідомленням про вручення. На виконання зазначеної вимоги Договору про відступлення права вимоги Банк надіслав позичальнику письмове повідомлення про зміну кредитора від 19.04.2016 р. № 04/04-2016, який повідомив про перехід до [PERSON] прав кредитора за цим Кредитним договором. Позивачка зазначає, з моменту переходу до неї прав за Кредитним договором та отримання позичальником повідомлення про це від Банку, жодної оплати за Кредитним договором позичальник не здійснив. Позивач зазначає, що сума основного боргу за Кредитним договором, передана їй Банком, до цього ча\-су не змінилася і складає 919 691,13 (швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 17.02.2020 р. (24,9091 ґрн. за 1 швейцарський франк) складає 22908678,33 грн., з яких: - 797646,25 швейцарських франків - залишок заборгованості по тілу кредиту, що за кур\-сом НБУ станом на 17.02.2020 р. складає 19868650,21 грн., - 122044,88 швейцарських франків - сума несплачених відсотків за користування креди\-том за ціну, що за курсом НБУ станом на 17.02.2020 р. складає 3040028,12 грн. Позивач зазначає, що вищезазначеним кредитним договором передбачена сплата позичальником пені за невиконання кредитних зобов`язань. Позивач вважає, що розмір пені за невиконання вищезазначених кредитних зобов`язань складає, за період 365 днів до дня пред`явлення цього позову, із розрахунку 1 % від суми невчас\-но виконаних боргових зобов`язань за день прострочення, 3356872,66 швейцарських фра\-нків (919691,13 швейцарських франків - сума боргу х 365 %), що за курсом НБУ станом на 17.02.2020 р. складає 83616675,89 грн. Позивачка вказує, що загальний розмір заборгованості перед нею за Кредитним договором складає 106525354,22 грн. (сто шість мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 22 копійки). Позивачка вказує, що кредитний договір було укладено позичальником [PERSON] під час перебування у шлюбі з громадя\-нкою [PERSON] , шлюб з якою було укладено 25.02.2006 р., а розірвано рі\-шенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2013 р., яке набрало законної сили 27.08.2013 р. Отримані у кредит кошті були витрачені на придбання нерухомого майна, яке перейшло у спільну сумісну власність подружжя, а саме: - земельної ділянки, площею 500 м.кв., кадастровий номер 3221483301 01 009 0111, на те\-риторії села Іванковичи, Васильківського району Київської області, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Василь\-ківського районного нотаріального округу Київської області І.Б. Леончук (реєстровий номер 3998); - житлового будинку з господарськими та побутовими надвірними будівлями та споруда\-ми (домоволодіння), за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.07.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київсь\-кої області І.Б. Леончук (реєстровий номер 3988), яке у той же день (10.07.2007 року) було передано в іпотеку Банку відповідно до Договору іпо\-теки від 10.07.2007 р. № РМЬ-201/317/2007, посвідченого приватним нотаріусом Васильківсь\-кого районного нотаріального округу Київської області І.Б. Леончук (реєстровий номер 4003). Усі вищезазначені правочини укладалися за нотаріально засвідченої згоди дружини пози\-чальника - [PERSON] . Таким чином, кошти за Кредитним договором були отримані позичаль\-ником з відома та за згодою його дружини і були використані в інтересах їхньої сім`ї, тому відповідач [PERSON] є солідарним боржником за вищезазначеними кредитними зобов`язаннями. На підставі вищевикладеного, позивачка просить суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь заборгованість за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207, у загальному розмірі 106525354,22 грн. (сто шість мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 22 копійки), яка складається з наступного: - 19868650,21 грн. (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот шістдесят вісім тисяч шістсот п`ятдесят гривень 21 копійок) - заборгованості по тілу кредиту; - 3040028,12 грн. (три мільйони сорок тисяч двадцять вісім гривень 12 копійок) - відсотків за користування кредитом; - 83616675,89 грн. (вісімдесят три мільйони шістсот шістнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять гривень 89 копійок) - пені, Судові витрати у справі позивач просить покласти на відповідачів. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.03.2020 р. за заявою позивачки даний позов забезпечений шляхом накладення арешту, в межах сумипозовних вимог - 106 525354,22 грн. (сто шість мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 22 копійки), на нерухоме та рухоме майно, в тому числі грошові кошти у банківських установах, які належать відповідачам по справі. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2020 р. відкрито провадження у даній справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Відповідачкою [PERSON] наданий відзив на позов, в якому вона зазначила наступне. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. В подальшому, під час шлюбу, а саме 10.07.2007 р. між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML- 317/2007 на отримання 858 453,30 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на термін до 10.07.2027 р. Крім того, 10.07.2007 р. було укладено договір поруки №R-ML-201/317/2007, відповідно до якого [PERSON] (бізнес-партнер Кузьменка O.A.) виступає поручителем по цьому кредитному договору, та майновим поручителем за договором іпотеки № PML-201/317/2007 від 10.07.2007 р., предметом якого є нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] , земельні ділянки площею 0,1 га та 0,05 [ADDRESS] . За даною адресою [PERSON] та їх спільна із [PERSON] дитина жодного дня не мешкали, [PERSON] цей будинок купував самостійно, та на час шлюбу даний будинок взагалі не був обладнаний для проживання, в інтересах сім`ї будинок не використовувався. Більш того, [PERSON] тривалий час намагався його продати (цілком можливо, що станом на сьогоднішній день цей будинок вже відчужений [PERSON] ). Крім того, 22.07.2013 р. між [PERSON] (на той час ще [PERSON] ) та [PERSON] було укладено шлюбний договір, відповідно до п. 1.3. якого, майно (рухоме та нерухоме), яке підлягає державній реєстрації і було та (або) нажите ними під час шлюбу, переходить в особисту приватну власність того подружжя на чиє ім`я воно оформлене та зареєстроване, крім випадків, передбачених п. 2.6 цього договору. При відчуженні або при передачі у заставу (іпотеку) такого майна згода другого з Подружжя не вимагається. Вказаний вище будинок і земельна ділянка, на якій він розташований, відповідно до умов шлюбного договору є особистою приватною власністю [PERSON] , оскільки не включені в перелік нерухомого майна, яке вказане у п. 2.6 шлюбного договору. 19.12.2014 р. рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя цивільний позов [PERSON] було задоволено повністю та визнано недійсним кредитний договір N ML-201/317/2007 від 10.07.2007 р. та Договір іпотеки PML-201/317/2007 від 10.07.2007 р. Проте, не погодившись з даним рішенням, ПАТ «ОТП Банк» було подано апеляційну скаргу та 19.01.2016 р. Апеляційним судом Запорізької області було винесено рішення, яким апеляційну скаргу ПАТ «ОТП Банк» задоволено частково, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позовних вимог [PERSON] про визнання правочину недійсним відмовлено. Позовні вимоги ПАТ «ОТПБанк» задоволено, присуджено стягнути солідарно з [PERSON] [PERSON] на користь ПАТ "ОТПБанк» в рахунок заборгованості за кредитним договором 888 150,86 швейцарських франків (21 777 459 грн. 09 коп.). Відповідач вважає, що грошові кошти в сумі 150 000 доларів США [PERSON] взяв у борг та вніс до ПАТ «ОТПБанку» їх від імені сестри ( [PERSON] ), внаслідок чого був укладений договір відступлення. Відповідачка вважає, що це позов пред`явлений з метою тиску на неї її колишнім чоловіком, з яких наразі вирішуються майнові спори в судовому порядку. Також відповідачкою подана заява про застосування строків позовної давності до пред`явлених вимог, оскільки вважає, що право вимоги за даними позовними вимогами виникла з 19.01.2016 р., а позивач звернулась з цими вимогами поза строку позовної давності. Позивачкою надана відповідь на відзив та пояснення відносно заяви відповідачки про застосування позовної давності, в яких позивач наполягає, що грошові кошти отримані позичальником за кредитним договором були отримані в інтересах його сім`ї та використані для сім`ї. Позивач вважає, що вона звернулась до суду в межах строків позовної давності, оскільки позовна давність переривалась діями позичальника [PERSON] , якими він визнавав свою заборгованість (в останнє після складання акту звірки заборгованості між нею та позичальником [PERSON] ). В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] та його представник позовні вимоги визнали в повному обсязі. [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували відносно задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позов. Додатково представник відповідача зазначив, що підстави нараховувати проценти у ПАТ «ОТП Банк» після рішення Апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2016 р. були відсутні, оскільки Банк достроково стягнув суму кредиту та нараховані проценти, змінивши таким чином умови кредитного договору, тому заявлені позовні вимоги про стягнення процентів та пені, поза сумою стягненою за рішенням суду, безпідставні. Суд, вислухав пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідачі по справі з 25.02.2006 р. по 27.08.2013 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Дані обставини підтверджуються рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2013 р. (справа №333/3024/13), яке набуло законної сили 27.08.2013 р., та яким розірваний шлюб між відповідачами. 10.07.2007 року, в період перебування [PERSON] в шлюбі з відповідачкою [PERSON] , між ним та ЗАТ «ОТП БАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК») було укладено Кредитний договір № МL 201/317/207 (умови якого коригувались додатковими договорами від 10.07.2007 року та від 10.03.2009 р.), за яким йому надані кредитні кошти у розмірі 858 453,30 швейцарських франків за умови сплати відсотків за користування кредитними коштами до 18.01.2010 року у розмірі 5,5%, з 18.01.2010 року - 4,25%, з 22.11.2010 року - 5,50%, з 22.04.2011 року - 4,68%, з 25.07.2011 року - 5,50%, з 25.06.2012 року - 3% на термін до 10.07.2027 року. Відповідно до кредитного договору, кредитні кошти видані на комісію Банку та купівлю нерухомого майна. Строк дії кредитного договору встановлений сторонами до 10.07.2027 р. На кредитні кошти 10.07.2007 р. [PERSON] , діючи в інтересах своєї сім`ї, та за згодою колишньої дружини - відповідача по справі, придбав за кредитні кошти житловий будинок [ADDRESS] , земельні ділянки площею 0,1 га та 0,05 га по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.07.2007 р. посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області. В матеріалах справи відсутні докази, що отримані кредитні грошові кошти та придбане на них нерухоме майно не використовувались в інтересах сім`ї позичальника [PERSON] . Вищевказаний кредитний договір був забепезпечений договором поруки № SR-ML-201/317/2007 від 10.07.2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП БАНК» та поручителем [PERSON] , за яким останній зобов`язався виконувати кредитні зобов`язання в солідарному порядку з позичальником, у разі невиконання останнім кредитних зобов`язань, а також договором іпотеки № PML-201/317/2007 від 10.07.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] предметом якого було нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] , земельні ділянки площею 0,1 га та 0,05 га по [ADDRESS] . Між відповідачами 22.07.2013 р. був укладений шлюбний договір, пунктом 1.2. якого передбачено, що майно, яке було нажите ними під час шлюбу є спільною сумісною власністю, за винятком майна, що підлягає державній реєстрації, яке є особистою власністю того із подружжя на чиє ім`я воно було зареєстровано. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2014 р. по справі №333/1379/13-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", третя особа - [PERSON] про визнання правочину недійсним та за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов [PERSON] про визнання правочину недійсним задоволений, а вимоги банку про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором відхилені. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19.12.2014 року у справі №333/1379/13-ц скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позовних вимог [PERSON] про визнання правочину недійсним відмовлено, а позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" задоволені. Присуджено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" в рахунок заборгованості за кредитним договором - 888 150,86 швейцарських франків (21 777 459 грн. 09 коп.). З [PERSON] та [PERSON] стягнені судові витрати на користь Банку по 2513 грн., з кожного. З матеріалів справи №333/1379/13-ц вбачається, що ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості по вищевказаному кредитному договору. 18.04.2016 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений Договір про відступлення права вимоги, який наразі дійсний і ніким не оспорюваний, відповідно до пункту 1 якого ПАТ "ОТП Банк" (первісний кредитор) передав у повному обсязі, а [PERSON] (новий кредитор) прийняла на себе у повному обсязі права вимоги, що належить первісному кредитору за Кредитним договором № ML-201/317/207 від 10.07.2007 року, укладеним між первісним кредитором та позичальником (боржник), а сам первісний кредитор передає новому кредитору право вимоги виконання боржником боргових зобов`язань за кредитним договором в розмірі 919691,13 швейцарських франків, який складається з 797 646,25 швейцарських франків - залишку заборгованості по тілу кредиту та 122044,88 швейцарських франків - суми несплачених відсотків за користування кредитом за ціну, встановлену в п. 3 цього договору. Відповідно до пункту 2 Договору про відступлення права вимоги з цього договору випливає, що новий кредитор займає місце первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Кредитного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору. ПАТ "ОТП Банк" 19.04.2016 р. направив на адресу позичальника [PERSON] повідомлення про зміну кредитора по вищевказаному кредитному договору з ПАТ «ОТП Банк» на [PERSON] . В Акті звірки боргу від 02.01.2018 р. позичальник [PERSON] визнав зазначену в договорі відступлення кредитну заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином ві\-дповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або вико\-нання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у роз\-мірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (щодо позики) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кре\-дитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) пе\-редає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родо\-вими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повер\-нення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути пове\-рнена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. З умов вищевказаного кредитного договору вбачається, що погашення процентів за користування кредитним коштами здійснюється до повного погашення кредиту, наразі вищезазначена кредитна заборгованість по тілу кредиту перед кредитором не погашена. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Судом встановлено, що вищезазначені кредитні кошти, отримані позичальником [PERSON] , на підставі вищевказаного кредитного договору, в інтересах своєї сім`ї, в тому числі відповідача [PERSON] , яка була йому дружиною на час укладання кредитного договору, тому у відповідачки [PERSON] також виник солідарний з позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON] обов`язок щодо погашення кредитної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 797 646,25 швейцарських франків (19 558 286 грн. 05 коп.) та процентам у розмірі 90 504,61 швейцарських франків (2 219 173 грн. 04 коп.), в зальній сумі 888 150,86 швейцарських франків (21 777 459 грн. 09 коп.), яка присуджена вищевказаним рішенням суду, та заборгованості по сплаті процентів за користування кредитним коштами, яка виникла з лютого 2016 р. (після вищевказаного рішення суду) по 18.04.2016 р. (день укладення договору відступлення), яка наразі не погашена. Умовами вищезазначеного кредитного договору передбачене право кредитодавця нараховувати пеню за невиконання кредитних зобов`язань. Позивач, як новий кредитодавець, на підставі умов кредитного договору нарахував пеню за невиконання відповідачами кредитних зобов`язань за період 365 днів до дня пред`явлення цього позову, із розрахунку 1 % від суми невчасно виконаних боргових зобов`язань за день прострочення, 3356872,66 швейцарських франків (919691,13 швейцарських франків - сума боргу х 365 %), що за курсом НБУ станом на 17.02.2020 р. складає 83616675,89 грн. Відповідачі свого контррозрахунку пені не надали суду. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Заявлений позивачкою розмір пені значно перевищує розмір збитків - заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитом. З огляду на вищевказане, виходячи зі збалансованості інтересів обох сторін, користуючись наданим суду законом правом на зменшення розміру штрафних санкцій, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені до 19000000,00 грн. . З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки [PERSON] на користь позивачки заборгованості за даним кредитним договором в розмірі 888 150, 86 швейцарських франків, що складається з 797 646, 25 швейцарських франків - заборгованість за тілом кредитом, 90 504, 61 швейцарських франків - сума несплачених відсотків, з урахуванням солідарного обов`язку, покладеного на [PERSON] та [PERSON] рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16 січня 2016 року по справі №333/1379/13-ц обґрунтовані. Також обґрунтованими є позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача суми заборгованості по несплаченим процентам за кредитним договором від 10.07.2007 року № ML-201/317/207 в розмірі 31540, 27 швейцарських франків (за період з лютого 2016 р. (після вищевказаного рішення суду) по 18.04.2016 р. (день укладення договору відступлення), пені в розмірі 19000000,00 грн. за період з 28.02.2019 р. по 28.02.2020 р.) обґрунтовані. В іншій частині заявлені позовні вимоги не підтверджені належними доказами. Відповідачем [PERSON] заявлено про застосування судом строків позовної давності до заявлених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі та сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З матеріалів справи вбачається, що право вимоги у позивачки виникло з моменту укладення договору відступлення 18.04.2016 р., при цьому внаслідок дій позичальника [PERSON] , який своїми діями визнавав заявлену кредитну заборгованість, в тому числі шляхом підписання Акту звірки боргу, в якому зобов`язався погасити заборгованість за першої можливості, позовна давність про пред`явленим позовним вимогам перервалась, і позивачка звернулась до суду із заявленими вимогами в межах строків позовної давності, тому підстави для застосування позовної давності до позовних вимог відсутні. З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, які визнані судом обґрунтованими, підлягають задоволенню, інші заявлені вимоги слід залишити без задоволення.

Outcome: partial