Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що [INFO] в с.Бехи Коростенського району померла його бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , а також земельних ділянок загальною площею 3,88 га, що розташовані на території Бехівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Належність вказаного майна спадкодавцю підтверджується довідкою виконавчого комітету Бехівської сільської ради №583 від 13.08.2019 року та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №056859, виданого Коростенською райдержадміністрацією Житомирської області 18.10.2004 року. За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений 16.12.1994 року секретарем виконкому Бехівської сільради Бех Г.І., яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належного майна на його користь. Після смерті спадкодавця він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі поданої ним заяви було заведено спадкову справу №147/2017. Проте, звернувшись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок отримав відмову, яка мотивована відсутністю правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно. Рішенням суду просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а також земельні ділянки, загальною площею 3,88га. з кадастровими номерами: 1822380600:05:000:0001 площею 2,93 га, 1822380600:05:000:0155 площею 0,64 га, 1822380600:05:000:0175 площею 0,31 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Бехівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Бехи Коростенського району, Житомирської області у віці 93 роки померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 11.04.2016 року. З довідки Бехівської сільської ради №583 від 13.08.2019 року слідує, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі №5 виконкому Бехівської сільської ради за 2016-2020 роки, особовий рахунок № 01-0230-1, рік побудови 1920. 16.12.1994 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Бехівської сільської ради Коростенського району Бех Г.І. Дані про те, що даний заповіт було змінено або скасовано в справі відсутні. Згідно змісту заповіту [PERSON] вказала спадкоємцем всього належного їй майна, в тому числі житлового будинку [ADDRESS] , - [PERSON] . Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори № 1601/16/02-14 від 04.12.2019 року та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] в Коростенській районній державній нотаріальній конторі за заявою [PERSON] ( на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області №279/80/17 від 13.05.2017 року) заведено спадкову справу №147/2017. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю реєстрації на нього права власності за спадкодавцем, що стверджується листом № 1276/02-14 від 05.10.2019 року На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем позивача втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. Інвентаризація вищевказаного будинку проводилась Коростенським МБТІ 13.08.2019 року. З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса , яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом в органах нотаріату лише на житловий будинок, тому позов в частині визнання за позивачем права власності на житловий будинок підлягає задоволенню. Вимоги позивача про визнання за ним права власності на земельні ділянки загальною площею 3,88га. з кадастровими номерами: 1822380600:05:000:0001 площею 2,93 га, 1822380600:05:000:0155 площею 0,64 га, 1822380600:05:000:0175 площею 0,31 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Бехівської сільської ради, задоволенню не підлягають, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають (п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Оскільки за заявою позивача нотаріальною конторою заведена спадкова справа, докази того, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки позивач позбавлений можливості в матеріалах справи відсутні, тому підстав для задоволення позову в цій частині не має.

Outcome: partial