Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.04.2012 року між ним та [PERSON] відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв автомобіля марки «Opel Vivaro», номерний знак « АТ 2640 ВЕ». 31.07.2012 року в с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю зазначеного автомобіля під керуванням відповідача [PERSON] та автомобіля марки «Toyota Avensis», номерний знак «АА 4085 МС», під керуванням [PERSON] Однак, про вказану ДТП відповідач не повідомив позивача у визначений законодавством трьохденний термін, а здійснив таке повідомлення лише 06.08.2012 року, не надавши документів, що підтверджують поважність причин пропуску вищевказаного строку. Постановою Коломийського міськрайонного суду від 05.09.2012 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 02.08.2012 року до позивача звернувся власник зазначеного автомобіля марки «Toyota Avensis» із заявою про виплату страхового відшкодування. 20.09.2012 року позивач виплатив йому вказане відшкодування в розмірі 11 249, 42 грн. Оскільки відповідач порушив умови договору страхування, позивач має право регресної вимоги до нього. Тому 03.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з претензією, а 21.10.2014 року - з вимогою з метою досудового врегулювання спору, проте ці вимоги були проігнорованими. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування, а також судові витрати, які складаються із витрат, повязаних з явкою представника позивача [PERSON] до суду в розмірі 1 021, 41 грн., та добових в розмірі 487, 20 грн. Представник позивача [PERSON] в судові засідання 01.10. та 13.10.2015 року не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 28.09.2015 року та 13.10.2015 року від нього надійшли письмові клопотання про підтримання позовних вимог та продовження розгляду справи в його відсутності. В судових засіданнях, які проводилися в серпні та вересні 2015 року, вказаний представник позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених в його письмових запереченнях, в яких вказано, що за приписами п.5 ч.1 ст.989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Ні ЦК України, ні інші нормативно-правові акти не визначають вичерпного переліку причин, які можна визнати поважними, однак, в будь-якому випадку поважною причиною вважається негативний стан здоровя страхувальника, що унеможливлює своєчасне подання повідомлення про ДТП. Відповідач зазначає, що така поважна причина у нього була. Так, страховий випадок (ДТП) мав місце 31.07.2012 року, а три наступні робочі дні (01-03 серпня .2012 року) відповідач перебував на лікуванні в звязку з хворобою (гастродуоденіт), характер якої унеможливлює звернення із письмовим повідомленням до позивача, про що долучив відповідні виписки. Загострення захворювання вимагало дотримання суворого постільного режиму протягом 3-5 діб, доки стих больовий і диспептичний синдроми. Однак, незважаючи на це, і бажаючи виконати свій обовязок за договором страхування, відповідач невідкладно в телефонному режимі повідомляв позивача про настання страхового випадку. Оскільки відповідач постійно проживав і проживає в [INFO], а місцем знаходження позивача є м.Івано-Франківськ, то відповідач не мав можливості письмово повідомити позивача про ДТП у вказаний період. Після покращення стану здоров'я відповідач невідкладно, а саме 06.08.2012 року, тобто в 4-й робочий день після ДТП, звернувся до позивача та подав письмове повідомлення про ДТП. При цьому відповідач продовжував перебувати на лікуванні, про що вказав представнику позивача та повідомив про надання підтверджуючих документів після закінчення лікування. Тому відповідач вважає, що свій обов'язок щодо своєчасного повідомлення позивача про настання страхового випадку він виконав добросовісно і повному обсязі. В звязку з наведеним відповідач та його представник в задоволенні позову просять відмовити. Суд, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до полісу №АВ/7030047 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.04.2012 року страхувальником [PERSON] застраховано вказану відповідальність водіїв автомобіля марки «Opel Vivaro», номерний знак «АТ 2640 ВЕ», у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (а.с.3). Довіреністю, посвідченою того ж дня приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованою в реєстрі за №801, [PERSON] уповноважила відповідача [PERSON] та/або [PERSON] на експлуатацію вказаного транспортного засобу та вчинення інших дій щодо нього (а.с. 4). Судом встановлено, що відповідно до довідки №9047073 про дорожньо-транспортну пригоду 31.07.2012 року о 18 год. 20 хв. в с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківсьої області сталася ДТП, учасниками якої були транспортні засоби марки «Opel Vivaro», номерний знак «АТ 2640 ВЕ», що належить [PERSON], під керуванням відповідача та марки «Toyota Avensis», номерний знак «АА 4085 МС», під керуванням [PERSON] (а.с. 5-9). Відповідно до постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.09.2012 року (справа №0909/4331/2012) відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в звязку із вчинення ним вказаної ДТП внаслідок неврахування дорожньої обстановки під час руху керованого ним автомобіля заднім ходом (а.с. 10). Згідно з довідкою №264, виданою ВДАІ Яремчанського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, зазначений автомобіль марки «Toyota Avensis» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження передньої правої дверки, правого дзеркала, стійки лобового скла (а.с.11). Відповідно до рахунку-фактури №АОТ0000057 від 03.08.2012 року вартість деталей, матеріалів та виконаних робіт по ремонту вказаного автомобіля становить 11 265,08 грн. (а.с.13, 14). Згідно зі страховим актом №00096812, затвердженим керівником Центрального регіонального центру врегулювання збитків на транспорті 20.09.2012 року, на підставі наявних документів вказана подія кваліфікована як страховий випадок, розмір страхового відшкодування становить 11 249,42 грн., яке виплачене [PERSON] позивачем, що стверджується платіжним дорученням №032653 від 20.09.2012 року ( а.с.21,22). Судом також встановлено, що 03.07. та 21.10. 2014 року позивач звертався до відповідача з вищевказаними претензією та вимогою про регресне відшкодування (а.с.23, 24). Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до підп.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до підп. 38.1.1 "ґ" п. 38.1 ст. 38 вказаного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як вбачається із копії листа Коломийської центральної районної лікарні №758 від 30.09.2015 року та доданих копій записів в журналі реєстрації амбулаторних хворих від 01.08, 03.08. та 08.08.2012 року відповідач [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря гастроентеролога поліклінічного відділення Коломийської ЦРЛ з 01.08. по 08.08.2012 року (а.с. 64, 65-67). Відповідно до довідки, виданої вказаним поліклінічним відділенням 31.07.2015 року, відповідач перебував на вказаному амбулаторному лікуванні з діагнозом: хронічний гастродуоденіт з підвищеною секреторною функцією і вираженим болевим і диспептичним синдромом в стадії загострення (а.с.52). Як відомо, загострення гастродуоденіту вимагає дотримання суворого постільного режиму протягом 3-5 діб, а коли стихне больовий і диспептичний синдроми, режим можливо розширити. На підставі наданих відповідачем підтверджуючих документів судом встановлено, що відповідач протягом 01-03 серпня 2012 року, тобто у визначений підп.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк, з поважних причин, а саме за станом здоровя, не мав можливості письмово повідомити позивача про настання вищевказаного страхового випадку, а таке повідомлення відповідач здійснив 06.08.2012 року, тобто в перший же робочий день після 03.08.2012 року. Тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і в звязку з цим в їх задоволенні слід відмовити. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до правил ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного, ст. ст. 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та,

Outcome: dismissed