Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві він зазначив, що 9 липня 2007 року [PERSON] уклав з ПАТ "Сведбанк" кредитний договір № 1905/0707/64-036. Відповідно до умов договору Банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 8 020 доларів США, а позичальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 28 листопада 2012 року ПАТ "Омега Банк" відступило ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" відповідно до договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору. [PERSON] неналежно виконував взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 31 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 13 500,26 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 174 828,36 гривень, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 6 122 доларів США, що еквівалентно 79 279,90 гривень, заборгованість за процентами - 3 494,22 доларів США, що еквівалентно 45 250,14 гривень; нарахована пеня - 3 884,04 доларів США, що еквівалентно 50 298,31 гривень. Просять стягнути вказану суму заборгованості та судовий збір в сумі 1 748,28 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та стягнути сплачений судовий збір, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 9 липня 2007 року [PERSON] уклав з ПАТ "Сведбанк" кредитний договір № 1905/0707/64-036. Відповідно до умов договору банк зобов'язався надати позичальнику кредит у сумі 8 020 доларів США, а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, що підтверджується відповідними документами. 28 листопада 2012 року Банк відступив ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс", відповідно до Договору факторингу № 15, свої права вимоги до відповідача за зобов'язаннями по кредитному договору. [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 13 500,26 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку складає 174 828,36 гривень, з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 6 122 доларів США, що еквівалентно 79 279,90 гривень, заборгованість за процентами - 3 494,22 доларів США, що еквівалентно 45 250,14 гривень; нарахована пеня - 3 884,04 доларів США, що еквівалентно 50 298,31 гривень. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь із [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати по сплаті 1748,28 гривень судового збору.

Outcome: approved