Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з майна, який накладений відповідно до постанов Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирської міського управління юстиції, № АА 553582 від 02.02.2009 року, № АА 562371 від 13.03.2009 року, ВП № 42827373 від 04.04.2014 року, ВП № 25798467 від 05.04.2011 року, ВП № 25798323 від 05.04.2011 року, ВП № 30998793 від 30.01.2012, ВП № 30998847 від 30.01.2012 року. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник відповідача Богунського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, направив клопотання про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на звернення [PERSON] про зняття арешту з його майна Богунська ДВС м. Житомира повідомила про те, що виконавчих проваджень на нього виконавча служба не має, а раніше заведені закриті і матеріали знищені за збігом терміну їх зберігання. Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.10.2018 року Богунським відділом державної виконавчої служби м. Житомира по виконавчих провадженнях було накладено арешт на майно [PERSON] та оголошена заборона на його відчуження за постановами АА 553582 від 02.02.2009 року, АА 562371 від 13.03.2009 року, ВП № 25798467 від 04.05.2011 року, ВП № 2579832 від 05.04.2011 року, ВП № 30998793 від 30.012012 року, ВП № 30998847від 30.012012 року, ВП № 42827373 від 04.04.2014 року. У відповіді № 11484/7.21-30/12 від 26.02.2019 року органом виконання повідомлено, що виконавчі провадження № АА 553582 від 02.02.2009 року, № АА 562371 від 13.03.2009 року, ВП № 42827373 від 04.04.2014 року, ВП № 25798467 від 05.04.2011 року, ВП № 25798323 від 05.04.2011 року, ВП № 30998793 від 30.01.2012, ВП № 30998847 від 30.01.2012 року були завершені та знищені після спливу трирічного терміну зберігання. Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України " Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи , що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду. Частиною 1 статті 55 Закону України " Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови про арешт майна) передбачено, що арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошені заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або вилучені у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавчем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна і його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України " Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй , а не боржникові , може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки виконавчі провадження № АА 553582 від 02.02.2009 року, № АА 562371 від 13.03.2009 року, ВП № 42827373 від 04.04.2014 року, ВП № 25798467 від 05.04.2011 року, ВП № 25798323 від 05.04.2011 року, ВП № 30998793 від 30.01.2012, ВП № 30998847 від 30.01.2012 відсутні, державні виконавці позбавлені права зняти арешт з майна, такий арешт може бути знято лише за рішенням суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved