Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Направленим позовом прокурор звертаючись в інтересах держави просив суд ухвалити рішення, якими: визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства у Житомирській області про надання [PERSON] дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованих на території Туровецької сільської ради Житомирського району Житомирської області загальною площею 100,2802 га; визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, якими затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства [PERSON], загальною площею 90,8364 га, що розташовані на території Житомирського району, за межами населених пунктів Туровецької сільської ради; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, які укладені між Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області та [PERSON] для ведення фермерського господарства на території Туровецької сільської ради, Житомирського району, Житомирської області; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про інше речове право, щодо згадуваних договорів оренди землі; зобов'язати [PERSON] повернути Головному управлінню Держгеокадастру в Житомирській області земельні ділянки загальною площею 90,8364 га, які знаходяться на території Туровецької сільської ради, Житомирського району, Житомирської області. В обґрунтування заявленого представником позивача у судовому засіданні було повідомлено наступне. [PERSON], будучи головою вже створеного фермерського господарства, звернувся із заявою про отримання в оренду земель, які можливо було отримати лише для створення нового фермерського господарства. Мало того, при видачі оспорюваних наказів не було надано усіх визначених законодавством документів. Такими діями було порушено процедуру видачі земель встановленою законодавством, що вимагає накази про їх видачу скасувати, землі повернути. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні вимог не визнали та просили суд їх повністю відхилити. Таку позицію обґрунтовували наступним. На переконання такого відповідача та його представника прокурор із даним позовом не мав права взагалі звертатись до суду. Представник дергеокадастру у судовому засіданні вимог також не визнала та повідомила суду, що оспорювані рішення були прийняті із дотриманням чинного законодавства. Заслухав пояснення учасників розгляду судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Наказами головного управління держземагенства у Житомирській області від 1 квітня 2016 року [PERSON] надано дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, за межами населених пунктів, на території Туровецької сільської ради Житомирського району Житомирської області загальною площею 100,2802 га (а.с.11-18). Підставами для видачі таких наказів були звернення [PERSON] до яких він додавав схеми розміщення земель, викопіювання з місцевості, копія паспорту, коду та довідка сільської ради (а.с.19 - 50). Довідкою виданою Туровецькою сільською радою Житомирського району Житомирської області стверджується, що [PERSON] на території ради на протязі останніх 3-х років займається фермерським господарством. Крім цього, орган місцевого самоврядування не заперечує щодо видачі земель в оренду автору звернень (а.с.51,55). [PERSON] є громадянином України, отримував РНКОПП та має зареєстроване місце проживання у [INFO] (а.с.52-53,144). До звернень для видачі земельних ділянок [PERSON] було надано і обґрунтування (а.с.54). Наказами головного управління держгеокадастру у Житомирській області від 6 грудня 2016 року та 11 вересня 2017 року були затверджені проекти землеустрою подані [PERSON] щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Туровецької сільської ради Житомирського району Житомирської області загальною площею 90,8364 га. Другим пунктом наказів такі землі передані в оренду. Підставами видачі таких наказів були відповідні звернення (а.с.56-71). 23 грудня 2016 укладені договори оренди землі на згадувані земельні ділянки (а.с.72-95). Відомості щодо вказаних договорів оренди землі та інші дані були занесені до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.96-135). Фермерське господарство "ПОЛЬОВИК" створено 29 липня 2015 року [PERSON] (а.с.136-139). Позивачем при зверненні до суду сплачено судового збору в розмірі 70 480 гривень (а.с.141). [PERSON] є власником сільськогосподарської техніки (а.с.177). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК України). Фермерське господарство\~є формою\~підприємницької діяльності\~громадян,\~які виявили\~бажання виробляти\~товарну сільськогосподарську\~продукцію,\~здійснювати її\~переробку та\~реалізацію з\~метою отримання\~прибутку на\~земельних ділянках,\~наданих їм\~у власність\~та/або\~користування,\~у тому\~числі в\~оренду,\~для ведення\~фермерського господарства,\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~особистого селянського\~господарства,\~відповідно до\~закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сімї, відповідно до закону (ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство"). Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому\~Земельним кодексом\~України (ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство"). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених\~частинами другою,\~третьою статті 134\~цього Кодексу (ч. 2 ст. 124 ЗК України). Положеннями ч. 2 ст. 134 ЗК України, чинними на час виникнення спірних правовідносин передбачалось, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної або комунальної власності або право на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства (абзац 19). На час розгляду справи таких положень закон вже не містить. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст. 8 Закону "Про фермерське господарство"). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства якими вони врегульовані, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Законом України "Про фермерське господарство", на переконання суду, не заборонено створювати однією особою декілька фермерських господарств. Згадувані заяви про надання дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства подані особисто [PERSON], а не як керівником чи представником ФГ "ПОЛЬОВИК". Звідси стверджувати про відсутність підстав для надання дозволів на розробку проектів, а потім для їх затвердження і укладення договорів оренди землі, а необхідність проведення по ним торгів, як із фермерським господарством, яке бажає збільшити площу земель, суд вважає, не має підстав. Накази про надання дозволів, як і затвердження проектів землеустрою видавались на ім'я [PERSON], а не ФГ "ПОЛЬОВИК" тощо. Мало того, не надано на дослідження і судом не встановлено обставин щодо можливого створення [PERSON] ще одного фермерського господарства. Навпроти на запитання представника позивача [PERSON] повідомив, що на час розгляду справи триває процес створення фермерського господарства. Надання не усіх документів визначених законом чинним на час прийняття заяви, суд вважає, не дає підстав для задоволення позову. Враховуючи, що основна вимога про визнання незаконними наказів відхиляється інші і похідні задоволеними бути не можуть. Рішення ВСУ зазначене прокурором при зверненні до суду із даним позовом застосоване бути не може, як таке яке не розповсюджується на дані правовідносини. Приймаючи рішення у даному обсязі суд керується і положеннями процесуального закону, за яким, судом сторонам було надано достатньо можливим в рівних умовах на змагальність і доведення правильності власних позицій. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed