Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказував, що між ним та Управлінням Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Донецькій області 10.10.2010 року укладений договір про спільну діяльність №53, умовами якого визначено, що позивач та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області проводять спільну діяльність пов`язану з будівництвом нерухомого майна-будівлі, для організації державного технічного огляду. Обов`язками [PERSON] \~ за договором було проведення комплексу робіт, пов`язаних з будівництвом нерухомого майна будівлі. Участь УДАІ ГУМВС України в Донецькій області визначалась виключно внесенням земельної ділянки для проведення будівництва, яка належить йому на праві постійного користування відповідно до державного акту ЯЯ №057770 від 08.12.2004 р. Дана земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , розташована за адресою: [ADDRESS] та відноситься за своїм призначенням до земель житлової та громадської забудови. Відповідно до умов вказаного договору позивачем у період з 2010 по 2011 р.р. за рахунок власних коштів збудовано нежитлову будівлю, яка складається з основної будівлі літ. Б-1, прибудови літ. б-1, загальною площею 107.4 кв.м. В подальшому Відповідач відмовився від виконання своїх зобов`язань відповідно до умов договору оскільки Управління державної автомобільної інспекції знаходиться в стані ліквідації та жодної господарської функції не виконує, а відтак не може забезпечити належне виконання умов договору щодо спільної діяльності та надання відповідної можливості користуватися спільним майном. Вказував, що в результаті будівництва ним витрачені особисті заощадження, власні будівельні матеріали та обладнання. Здійснюючи будівництво даного об`єкта він сподівався, що після закінчення будівництва буде мати можливість стать співвласником цього об`єкту та використовувати його за призначенням. Але у зв`язку з виниклими обставинами, не має можливості реалізувати свої законі інтереси відповідно до умов договору та отримати в майбутньому право власності на частину будівлі. На підставі викладеного просив визнати за ним право власності на самовільно збудовану нежитлову будівлю яка складається з основної будівлі літ. Б-1, прибудови літ. б-1, загальною площею 107,4 кв.м., розташовану на земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач до суду не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, вказував, що зазначене в позовні заяві нерухоме майно не знаходиться на балансі УДАІ ГУМВС України в Донецькій області та майнових претензій до [PERSON] УДАІ не має. Представник третьої особи до суду не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог встановив наступне. Як передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК). Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. У відповідності з и. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.12,13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частинами 1, 2 ст. 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно із ч.1 ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї з трьох зазначених у ч.1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Частиною 3 ст. 376 ЦПК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до п. 16 роз`яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Як убачається з матеріалів справи, Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Донецькій області на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 08.12.2004 року, є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,6324 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення експлуатація адміністративного будинку, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до договору № 53 про спільну діяльність від 10.10.2010 року, укладеного між Управлінням державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Донецькій області та [PERSON] (далі Договір), що [PERSON] та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області проводить спільну діяльність пов`язану з будівництвом нерухомого майна-будівлі, для організації державного технічного огляду. До обов`язків [PERSON] за договором віднесене проведення комплексу робіт, пов`язаних з будівництвом нерухомого майна будівлі. Участь УДАІ ГУМВС України в Донецькій області визначається виключно внесенням земельної ділянки для проведення будівництва, яка належить їй на праві постійного користування відповідно до державного акту ЯЯ № [NUMBER] від 08.12.2004 р., кадастровий номер [NUMBER] , розташована за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 3.1. Договору визначено, що УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за цим Договором зобов`язується: у порядку та у строки, передбачені додатком до даного договору "Програмою робіт", надати [PERSON] частину земельної ділянки, площею 210 кв. м., яка розташована на земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві постійного користування; при необхідності брати участь спільно із [PERSON] в отриманні дозволів необхідних для здійснення будівництва; при необхідності брати участь у введенні в експлуатацію будівлі, оформляти відповідні документи. Пунктом 4.1. Договору було визначено, що [PERSON] за цим Договором зобов`язується: у порядку й у строки, передбачені додатком до даного договору "Програмою робіт" здійснювати фінансування будівництва будівлі, відповідно до "Програми робіт"; отримати всі необхідні для будівництва будівлі документи або відповідні дозволи на початок виконання будівельних робіт; протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання цього договору та отримання відповідних документів та дозволів на початок будівельних робіт, підготувати і письмово погодити із УДАІ ГУМВС України в Донецькій області відповідну проектну документацію, необхідну для будівництва будівлі; після підписання Договору та отримання відповідного дозволу на будівництво приступити до здійснення будівництва будівлі; вжити заходи щодо укладення підрядних договорів з будівельними організаціями, що мають відповідні ліцензії, або здійснювати будівництво шляхом найму відповідного персоналу для виконання робіт за Договором відповідно до Плану робіт. Договір підряду з будівельними організаціями укладається тільки після отримання письмової згоди від УДАІ ГУМВС України в Донецькій області на укладення договору з конкретною будівельною організацією; надавати щомісяця (до 20 числа кожного місяця) УДАІ ГУМВС України в Донецькій області інформацію про хід виконання Плану робіт; надавати УДАІ ГУМВС України в Донецькій області щомісяця (до 20 числа кожного місяця) фінансові звіти про порядок використання коштів [PERSON] ; закінчити будівництво будівлі до 30 квітня 2011 року. Ввести будівлю в експлуатацію до 01 червня 2011 року, відповідно до вимог чинного законодавства. Пунктом 9.1. Договору було визначено, що після введення будівлі в експлуатацію право власності розподіляється наступним чином: УДАІ ГУМВС України в Донецькій області є власником 10% будівлі. [PERSON] є власником 90% будівлі (а.с. 28-31). Відповідно до Наказу МВС України від 30.11.2015 року № 1532 «Про ліквідацію Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України, Центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС, управлінь Державної автомобільної інспекції ГУМВС, УМВС України в Автономній Республіці Крим, областях» Управління державної автомобільної інспекції знаходиться в стані ліквідації та жодної господарської функції не виконує, а відтак не може забезпечити належне виконання умов договору щодо спільної діяльності та надання відповідної можливості користуватися спільним майном (а.с. 12-19). Звітом експертного дослідження № 39 будівельно-технічної експертизи, складеної 29.10.2018 року судовим експертом Спиридоновим В.А., встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації нежитлової будівлі: основна будівля\~ лит. Б-1, прибудова літ. Б-1, розташовані по [ADDRESS] . [ADDRESS] життя, 14 [ADDRESS] м [ADDRESS] Маріуполі, та їх відповідність державним будівельним нормам (а.с. 20-24). 27 серпня 2018 року видано технічний паспорт нежитловий (громадський) будинок, а саме на самочинно збудовану будівлю за адресою: [ADDRESS] (основна будівля Б-1, площею 97,7 кв.м., прибудова б-1, площею 9,7 кв.м.) (а.с. 8-11). Відповідно до листа Управління ДАБК Маріупольської міської ради № І-3308-12-1.1.2 від 22.02.2019 року звернення [PERSON] від 21.02.2019 року з приводу введення в експлуатацію самочинно збудованої нежитлової будівлі по [ADDRESS] розглянуто та повідомлено [PERSON] , що відповідно до вимог п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року, в разі визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно цього Порядку за умови можливості його надійного і безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта, та було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на самочинного збудований об`єкт і у разі задоволення позову звернутися до Управління ДАБК Маріупольської ради для прийняття його в експлуатацію (а.с. 6). Враховуючи діючі положення законодавства щодо самочинного будівництва, фактичні обставини справи, а також, той факт, що\~ судом не встановлено порушень будь - чиїх прав та інтересів самочинним будівництвом, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості, що надасть позивачу можливість вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved