Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 19.06.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №3002. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що між нею та ПАТ [PERSON]" 13.02.2014 року укладено кредитний договір №GP-6043255 строком на 48 місяців. Сума кредиту 34320 грн. На початок грудня 2017 року від представника банку в телефонній розмові позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заробітну плату за вищевказаним кредитним договором. 06.12.2017 року позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса №3002 від 19.06.2017 року. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ЗУ "Про нотаріат" та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису за відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, а також після спливу строку позовної давності. Ухвалою суду від 20.12.2017 року за клопотанням позивача вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом до розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 26.03.2018 року за клопотанням позивача витребувано докази у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував, зазначивши, що нотаріусу були надані всі документи, що передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Третя особа в судове засідання не з'явилась подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Суд, вивчивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.02.2014 року між ПАТ "Банк Ренесанс", правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ "Перший український міжнародний банк", та позивачем було укладено кредитний договір, за яким відповідач надав позивачу кредит на загальні споживчі цілі в розмірі 30000 грн. та оплата договору страхування 4320 грн., зі сплатою процентів за ставкою 36,00% річних строком на 48 місяців. 19.06.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за №3002 з пропозицією стягнути на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" з [PERSON] заборгованість, що виникла за кредитним договором №GP-6043255 від 13.02.2014 року в сумі 59408,17 грн., сума заборгованості складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 24780,85 грн., прострочена заборгованість за комісією 25818,98 грн., прострочена заборгованість за процентами в сумі 258,23 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 7847,74 грн., строкова заборгованість за комісією 627,48 грн., строкова заборгованість за процентами 74,89 грн. та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 600 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню за вказаним виконавчим написом складає 60008,17 грн. Відповідно до квитанції №к16/D/111 останній платіж на виконання умов кредитного договору був сплачений позивачем 13.05.2014 року в сумі 1700 грн. Пунктом 19 ч. 1 ст. 34 ЗУ "Про нотаріат" визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні. Згідно із ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому ст. 50 ЗУ "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 ЗУ "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року №1172, для одержання виконавчого написуза кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проаналізувавши вищенаведені норми можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. З матеріалів справи вбачається, що заявлена банком заборгованість не є безспірною, оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, так як останній платіж був проведений позивачем 13.05.2014 року, а виконавчий напис вчинено 19.06.2017 року. Крім того відповідно до п. 15 ст. 14 ЗУ "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям з початку і до кінця особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним з моменту призиву під час мобілізації і до кінця особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно зі ст. 1 ЗУ "Про оборону України", особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Указом в.о. Президента України № 303\\2014 від 17.03.2014 року, затвердженого Законом України № 1126-VII від 17.03.2014 року в Україні оголошена мобілізація, у зв'язку із чим з 17.03.2014 року настав особливий період. Відповідно до копії військового квитка та довідки №4/6 [PERSON] прийнята на військову служби за контрактом з 14.07.2016 року і проходить військову службу по теперішній час. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що подані ПАТ "Перший український міжнародний банк" нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості [PERSON]. На підставі викладеного, вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved