Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

У лютому 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі з 05 серпня 2013 року був зареєстрований [PERSON], який з часу реєстрації за місцем реєстрації не проживає. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування в житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву згідно якої просить розглядати позов за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Від третьої надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який згідно заяви не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що позивач з 14 вересня 1997 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] /а.с.2, 3/. З 18 грудня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу № 1571 від 18 грудня 2013 року означене приміщення належить позивачу на праві приватної власності /а.с.6/. В будинку за вказаною адресою також з 05 серпня 2013 року зареєстрований [PERSON] (відповідач по справі) /а.с.8/. Як вбачається з актів голови правління ОСББ "Мрія" від 10 грудня 2013 року, від 10 лютого 2014 року та від 07 липня 2014 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], за адресою реєстрації не проживає, комунальними послугами не користується /а.с.4, 5, 30/. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником житлового будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним житловим приміщенням. Матеріали справи містять розписку відповідача від 01 серпня 2013 року згідно якої відповідач зобов`язується виписатись із квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] за першою вимогою [PERSON], зазначеної в розписці, як власниця квартири та яка є матір`ю позивача у даній справі. З урахуванням викладеного, враховуючи те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнані таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved