Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

25.01.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Великотроянівської сільської ради, в якому просить: - встановити, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-КР №000354, виданий [PERSON], належить [PERSON]; - визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку №375 площею 2,70 га кадастровий номер 3525580800:02:000:0375, яка згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-КР №000354 належала [PERSON], померлій 17.04.2017 року. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17 квітня 2017 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилося майно, а саме, земельна ділянка №375 площею 2,70 га кадастровий номер 3525580800:02:000:0375, яка розташована на території Великотроянівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Позивач являється спадкоємцем за законом, але у зв"язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутися до суду. Окрім того, у державному акті на право приватної власності на землю прізвище матері зазначено невірно - [PERSON], в той час як по інших документах - вона - [PERSON]. Встановлення факту належності державного акту необхідно для оформлення права власності в порядку спадкування, а встановити іншим, крім судового, шляхом цей факт неможливо. Позивач у судове засідання не з"явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному розмірі. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечень не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 квітня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-КР №000354 їй належала земельна ділянка №375 площею 2,70 га кадастровий номер 3525580800:02:000:0375, яка знаходиться на території Великотроянівської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. Але в державному акті допущено помилку в написанні прізвища та по батькові померлої та зазначено "Петрашевська Марія Іллічна" замість вірного - "Петрушевська Марія Іллівна". Той факт, що зазначена земельна ділянка дійсно належить [PERSON] підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10-11). [PERSON] є її сином та, у відповідності до заяви про прийняття спадщини (а.с.13) прийняв спадщину після смерті матері. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.10.2017 року вбачається, що в нотаріальному порядку він не може оформити спадщину у зв"язку з відсутністю оригіналу державного акту, та у зв"язку з тим, що у державному акті на право приватної власності на землю прізвище матері зазначено невірно - [PERSON], в той час як по інших документах вона - [PERSON]. Приймаючи рішення, суд керується наступним. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявнику для оформлення спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючого документу обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved