Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Позов обгрунтовується тим, що [PERSON] 20.02.2014 року уклала Договір строкового банківського вкладу №1847879 з ПАТ КБ «Надра». В порушення вимог п.2.2 Договору, в якому зазначено строк закінчення договору, станом на 23.02.2015 року відповідач не повернув суму вкладу згідно вимог даного Договору не зважаючи на звернення позивача до нього. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти заочного розгляду справи не заперечував, просив позов задовольнити з наведених в заяві підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду підстав, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, що є в матеріалах справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що: Позивач [PERSON] уклала 20.02.2014 року ПАТ КБ «Надра» (далі Банк) в особі начальника відділення №0899 Трощук О.С. Договір строкового банківського вкладу(депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету Послуг «Новий ПУ»Базовий+» №1847879 (далі Договір) (а.с.6). Згідно п.2.2 та п.2.3 Договору строк його дії становить до 21.02.2015 року. Згідно квитанції №6780 від 20.02.2014 року [PERSON] перерахувала на депозитний рахунок 14 000 дол. США (а.с.7). Позивач отримала від Тимчасової адміністрації Банку відповідь №177 від 24.02.2015 року на лист від 17.02.2015 року. В ній зазначено, що на підставі постанови Правління НБУ від 05.02.2015 року №83 «Про віднесення ПАТ КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» в Банку запроваджено Тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 06.02.2015 року по 05.05.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів (далі Фонду) на тимчасову адміністрацію (а.с.8). За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру (200 000,00 грн.) відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. З огляду на положення ч. 5 п. 1 ст. 36 цього ж Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Частиною 2 ст. 46 Закону встановлено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку. Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. В судовому засіданні представником позивача стверджено, що [PERSON] хоч і зверталась до Банку з вимогою повернення депозиту, але їм не повернули дані кошти, також їм не відомий строк та порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів коштів які позивач внесла на депозитний рахунок. Також він повідомив, що дану інформацію він з'ясує пізніше після розгляду даної справи. Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.2 Закону України "Про Банки і банківську діяльність", банківська діляьність - це залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб. Банківська ліцензія - документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність. Приписами ст.17 Закону України "Про Банки і банківську діяльність", зокрема, визначено, що юридична особа набуває статусу банку і право на здійснення банківської діяльності виключно після отримання банківської ліцензії та внесення відомостей про неї до Державного реєстру банків. Забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії. Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що банківська установа має право здійснювати банківську діяльність виключно на підставі ліцензії НБУ. Позовні вимоги про видачу грошових вкладів згідно договору банківського вкладу є частиною банківської діяльності відповідача, здійснення якої припиняється з моменту відкликання банківської ліцензії, з врахуванням того, що строк дії договору банківського вкладу [PERSON] закінчився під час дії тимчасової адміністрації ПАТ КБ «Надра», а виплата банківського вкладу позивача в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом до 200 000 грн. виплачується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому ним порядку. Суд приходить до переконання, що у зв'язку з прийняттям рішенням НБУ про введення в ПАТ КБ «Надра» тимчасової адміністрації вимоги [PERSON] про стягнення суми банківського вкладу, не можуть бути задоволені згідно ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки позивач є кредитором банку, а вимога позивача порушує порядок задоволення вимог кредиторів, встановлений ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та може стати підставою для подвійного стягнення грошових коштів, що є недопустимим. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed