Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ «Амарант-Агро», третя особа: відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Покровської райдержадміністрації, про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав , що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.10.2014 року вона є власником земельної ділянки, розташованої на території Петрівської сільської ради Покровського району Донецької області, у розмірі 6,41 га для цільового призначення- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1422785000:06:000:0477. Згідно договору оренди землі від 145.10.2014 року вона передала в оренду, а ТОВ «Амарант-Агро» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,41 га строком на 7 років. Вказаний договір внесено в Єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за № 556963 внесено 04.04.2013 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 1399383 від 04.04.2013 року на право оренди земельної ділянки, оренда, строк дії 7 років. Згідно умов Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно до 30 грудня. В порушення вказаних умов Договору виплата орендної плати з 2016 року не проводиться, на неодноразові вимоги про виконання умов Договору у цій частині відповідач не відповідає . У зв`язку з порушенням з боку відповідача умов договору позивач просить розірвати Договір оренди землі, укладений між нею та ТОВ «Амарант Агро» від 14.10.2014 року, кадастровий номер 1422785000:06:000:0477, який внесено в Єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права під номером запису іншого речового права № 556963 від 04.04.2013 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 1399383 від 04.04.2013 року на право оренди земельної ділянки та зняти вказаний договір з реєстрації; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Відповідач не скористався правом подання відзиву, передбачене ст. 178 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Амарант Агро» в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, не надав відзив на позовну заяву , не повідомив про причини своєї неявки. ( а. с. 27, 45). Представник третьої особи відділ з питань надання адміністративних послуг та державної адміністрації Покровської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у відсутність представника. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, а позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,41 га, кадастровий номер 1422785000:06:000:0477, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а. с. 11). Згідно договору оренди земельної ділянки від 14.10.2014 року [PERSON] як орендодавець з однієї сторони передала, а ТОВ «Амарант- Агро» як орендар прийняв земельну ділянку площею 6,41 га, кадастровий номер 1422785000:06:000:0477, в строкове платне користування строком на 7 років. ( а. с. 5). Відповідно до п. 9, п. 10 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5315,63 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Відповідно до п. 11 Договору Орендна плата вноситься щорічно до 30 грудня. Орендар, за погодженням з орендодавцем, може перенести термін виплати орендної плати. Відповідно до п. 13 Договору розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; зміни коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки; в інших випадках, передбачених законом. Згідно п. 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 35 Договору дія Договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимог однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно п. 40 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Пунктом 41 Договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Згідно п. 42 Договору спори, в разі відсутності взаємної згоди сторін, щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу однієї зі сторін розглядаються судом у встановленому законодавством порядку. Як встановлено в судовому засіданні, 29.01.2020 року позивачка зверталася до відповідача із заявою стосовно питання проведення розрахунків з орендної плати відповідно до умов договору , а також з питанням про розірвання договору оренди земельної ділянки. Матеріали справи не містять відомостей щодо сплати відповідачем на користь позивача суми орендної плати за період починаючи з 2016 року по 2019 рік, чим порушуються умови договору з боку відповідача щодо сплати орендної плати. Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України «Про оренду землі». Земельним Кодексом України та Цивільним Кодексом України. Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України "Про оренду землі". Згідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно ст. 13 Закону України « Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки та орендарем. Згідно з ч.1 ст. 93 Земельного Кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до ст.ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно частини 1 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди, строк дії договору, орендна плата, умови використання та цільове призначення земельної ділянки, умови збереження стану об`єкта оренди, умови та строки передачі землі, умови повернення, існуючі обмеження щодо використання ділянки, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини та відповідальність сторін. Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом д статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору, тобто лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Аналогічні правові позиції викладені в постановах ВСУ від 12.12.2012 року у справі № 6-146цс12 та від 11.10.2017 року у справі № 6-1449 цс 17. Як встановлено в судовому засіданні, починаючи з 2016 року орендна плата позивачці виплачена не була. Відповідачем, не доведено виконання ним своїх обов`язків з приводу виплати орендної плати, починаючи з 2016 року . Отже, в даному випадку, суд вбачає таку ознаку як систематичну несплату орендної плати і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди землі від 14.10.2014 року. Що стосується позовних вимог в частині зняття договору оренди з реєстрації, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону « Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. За умовами ст. 17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. При цьому, державна реєстрація припинення права оренди здійснюється шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У випадку, коли договір оренди землі припинено після 01 січня 2013 року, припинення права оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Суб`єкти, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації визначено Законом « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» Відповідно до ч.1ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Згідно ч.2 вказаної статті у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Пунктами 2.3 та 2.6 вказаного Порядку передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, що посвідчують його особу. Верховний Суд в постанові від 04.09.2018 року в справі № 823/2042/16 дійшов висновку, що у спорах про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено оспорюваний запис, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої здійснено оспорюваний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Такий спір є спором про цивільне право на одну й ту ж земельну ділянку. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. За таких підстав, враховуючи вищезазначені висновки Верховного Суду України, суд приходить до висновку про наявність підстав- в частині зняття з реєстрації зазначеного договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved