Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

У серпні 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом до [PERSON], який у подальшому уточнили та просили суд: поділити земельну ділянку, площею 0,0895 га, кадастровий номер 6310138500:03:022:0003, що розташована за адресою: м. Харків, пров. Балхаський, б. 14, яка є у спільній сумісній власності на 1/2 частину [PERSON] та на 1/2 частину [PERSON]; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на вказану земельну ділянку; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину та за [PERSON] право власності на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,0895 га, кадастровий номер 6310138500:03:022:0003, що розташована за адресою: м. Харків, пров. Балхаський, б. 14, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 22.12.2010 р. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 22.12.2010 р. померла їх мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з: 13/20 частини житлового будинку № 14 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Харкові по пров. Балхаському та частка земельної ділянки за вказаною вище адресою, площею 0,0895 га, кадастровий номер 6310138500:03:022:0003, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка належить їх матері та [PERSON] на праві спільної сумісної власності згідно державного акту серії ЯА № 632765 від 02 лютого 2006 року. [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори для із заявами про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Балхаський, б.14, по 13/40 часток кожна. Позивачі наголосили, що їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після померлої матері на 1/2 частку земельної ділянки, оскільки спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісні власності [PERSON] та [PERSON] і частка померлої [PERSON] за її життя не визначена, що перешкоджає отриманню свідоцтв про право на спадщину за законом у нотаріуса та потребує судового визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку. Представник позивачів [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву, у якій визнала позов повністю, просила слухати справу у її відсутність. Третя особа Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора явку свого представника у судове засідання не заберпечила, надала заяву, у якій просила розглядати справу без участі її представника. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. 22.12.2010 р. померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 291256 на а.с. 65). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з: 13/20 частини житлового будинку № 14 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Харкові, по пров. Балхаський та частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за вказаною вище адресою, площею 0,0895 га, кадастровий номер 6310138500:03:022:0003, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. [PERSON] та [PERSON] є доньками [PERSON] та єдиними спадкоємцями першої черги за законом. 20 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на 1/2 частку спадщини, що складається з 13/20 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок № 14 з надвірними будівлями, що знаходиться у м. Харкові по пров. Балхаський. (а.с. 89-92). З витягів про державну реєстрацію прав КП «ХМ БТІ» серії СЕВ № 456512 та серії СЕВ № 456513 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 13/40 часток житлового будинку № 14 з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Харкові по пров. Балхаський, підстави виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину / р№1991 / 12.08.2011 / приватний нотаріус ХМНО [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину / р№1994 / 12.08.2011 / приватний нотаріус ХМНО [PERSON] відповідно. (а.с. 20, 24). Проте, постановою державного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 09 серпня 2016 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, що розташована: м. Харкові, пров. Балхаський, 14 після померлої 22.12.2010 року матері [PERSON], оскільки не визначені частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку, у звязку із чим неможливо встановити розмір спадкового майна. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 632765 від 02.02.2006 року, земельна ділянка, площею 0,0895 га, розташована у м. Харкові по пров. Балхаський, кадастровий номер 6310138500:03:022:0003, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та померлій 22.12.2010 року [PERSON] (а.с. 15-16). Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільної сумісною власністю. З урахуванням положень п. "в" ч. 2 ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка надається співвласникам житлового будинку (навіть якщо будинок належить їм на праві спільної часткової власності) у спільну сумісну власність. За ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності - є спадкування. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об'єктом відносин спадкування виступають права та обов'язки спадкодавця у їх сукупності, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч. 4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Пункт 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" передбачає, що при визначенні частки спільної земельної ділянки, право на користування якою мають особи, слід виходити з розміру їх часток у будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної сумісної власності. Оскільки відповідач позов визнав, і сторони дійшли згоди щодо визначення часток у спільному майні, тому суд задовольняє позов і визначає за [PERSON] та померлою 22 грудня 2010 року [PERSON] по 1/2 частці у майні, яке складається з земельної ділянки площею 0,0895 га, розташованої у м. Харкові по пров. Балхаському, 14, кадастровий номер 6310138500:04:013:0007 та визнає право власності на 1/2 частку земельної ділянки, а саме по ? частці за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved