Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просять виділити в натурі та визнати право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] на житлові і нежитлові приміщення кв. [ADDRESS] , позначені відповідними літерами і цифрами у технічному паспорті на індивідуальний житловий будинок, виготовлений 09.02.2004 р. обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" (далі за текстом - КОП ЛОР "БТІ та ЕО"); - визначити [PERSON] , [PERSON] ідеальну частку в розмірі 53.3% та виділити в натурі й визнати право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0.0533 га шляхом її виділу із земельної ділянки кадастровий номер - 4610136800:08:002:0009 площею 0.10 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачі покликаються на те, що будинок [ADDRESS] є одноповерховим, складається з двох квартир. Розпорядженням № 1115 від 20.03.1996 р. Франківської районної адміністрації Львівської міської ради дозволено поділ квартири [ADDRESS] на дві окремі квартири: - [ADDRESS] - загальною площею 42.6 м2, в якій мешкатиме [PERSON] ; - [ADDRESS] - загальною площею 38.6 м2, в якій мешкатиме сім`я [PERSON] в складі 3 осіб. 13.11.1996 р. [PERSON] видано свідоцтво про право власності на [ADDRESS], а відповідачам - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру [ADDRESS] .20.02.2004 р. рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 189 будинок [ADDRESS] визнано ветхим. 14.02.2008 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано Державний акт (серія ЯГ № 516276) на право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.10 га кадастровий номер - 4610136800:08:002:0009 для обслуговування житлового будинку. 15.07.2013 р. нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу, згідно з яким [PERSON] продав [PERSON] купила 2/3 ідеальних частини кв. [ADDRESS] . Станом на час подачі позову [PERSON] є власником 2/3, а [PERSON] - 1/3 ідеальної частини кв. [ADDRESS] . Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності кв. [ADDRESS] . ФОП [PERSON] , ліцензованим спеціалістом землевпорядником виготовлено Схему розподілу земельної ділянки на [ADDRESS] згідно з якою пропонувалося виділити позивачам 533 м2, а відповідачам - 467 м2 земельної ділянки, яка перебуває в їх спільній сумісній власності. 12.04.2019 р. позивачі рекомендованим листом з описом про вручення направили відповідачам пропозицію погодити та нотаріально посвідчити договір про поділ в натурі між співвласниками будинку і земельної ділянки на [ADDRESS] , відповіді на яку вони не отримали. 27.05.2019 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Львіського міського нотаріального округу відповідачам направлено пропозицію прибути в нотаріальну контору для обговорення умов та нотаріального посвідчення договору про поділ в натурі між співвласниками будинку і земельної ділянки на [ADDRESS] , яке було повернуто на адресу приватного нотаріуса з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Ухвалою суду від 23.08.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 27.08.2019 задоволено клопотання позивачів та витребувано з ЛОР "БТІ та ЕО" ОКП ЛОРінвентаризаційну справу на будинок за адресою: [ADDRESS] . 07.10.2019 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що позивач [PERSON] продав тільки частину квартири, але не продавав свого права на земельну ділянку, а тому позивач [PERSON] має право користування земельною ділянкою для проходу до своєї частки квартири, а позивач [PERSON] разом з відповідачами мають право в рівних частках (по 1/4) право на земельну ділянку на [ADDRESS] . Разом з тим, було дано пропозицію мирно врегулювати спір, яку позивачі прийняли. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , не зважаючи на те, що відповідно до законодавства належним чином були повідомлені про наявність судового спору, дату, час і місце судових засідань, відзиву не надали, своїх представників до суду не направили, заяв і клопотань до суду не подавали. 28.11.2019 враховуючи пропозицію відповідача [PERSON] та з метою добровільного врегулювання спору позивачі рекомендованим листом з описом про вручення направили відповідачам пропозицію добровільно та за взаємною згодою сторін мирно врегулювати питання поділу в натурі будинку і земельної ділянки на [ADDRESS] , що підтверджено відповідними поштовими документами, відповіді на яку вони не одержали. Ухвалою суду від 28.01.2020 задоволено клопотання позивачів та призначено у цивільній справі № 464/4316/19 за позовом [PERSON] , [PERSON] до відповідачів[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний інститут судових експертиз і права". На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. 19.06.2020 на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи з висновком експерта. Ухвалою суду від 25.06.2020 суд поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 06.08.2020 позивачами через канцелярію суду подано заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, згідно з якою, враховуючи висновки судової експертизи вони просять: виділити в натурі та визнати право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житлові і нежитлові приміщення - квартира [ADDRESS] , які позначені на Технічному паспорті на індивідуальний житловий будинок,виготовленому 09.02.2004 р. ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" такими словами, літерами і цифрами: - коридор - 1-1/6.9 м2; - кухня - 1-2/6.6 м2; - житлова кімната - 1-3/10.2 м2; - житлова кімната - 1-4/19.4 м2, всього - 43.1 м2. Гараж - 20 м2, сарай - 12.6 м2, погріб - 18 м2, металеві ворота - 1 шт., хвіртка - 2 шт. , колодязь - 1 шт. за адресою: [ADDRESS] ; - визначити [PERSON] та [PERSON] ідеальну частку в розмірі 53.3 % земельної ділянки площею 0.10 га кадастровий номер - 4610136800:08:002:0009; - виділити в натурі й визнати право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] на земельну ділянку площею 0.0533 га згідно з другим варіантом поділу з можливістю влаштування окремого заїзду для співвласників квартир: - для квартири [ADDRESS] - зі сторони межі від Б до В; - для квартири [ADDRESS] - зі сторони межі від А до Б, (Додаток № 2 до Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 431/20 від 28.04.2020 р.); - припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.10 га кадастровий номер - 4610136800:08:002:0009, надану для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11.08.2020 прийнято до розгляду заяву позивачів про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 22.02.2021 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. 16.04.2021 представник позивачів через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його та позивачів відсутності в судовому засіданні. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, хоча у відповідності до вимог ст.ст.128-131 ЦПК України належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомили, жодних заяв, клопотань на адресу від них не поступало, а тому, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої заяви представника позивачів, повторної неявки відповідачів та відсутності їхніх заяв і клопотань, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, встановивши і з`ясувавши всі дійсні обставини справи, що мають значення для прийняття законного й обгрунтованого судового рішення, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши і перевіривши наявні у справі докази та їх взаємний зв`язок в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав й мотивів і норм матеріального та процесуального права, висновків, викладених в постановах Верховного суду України. Позивачі на обгрунтування і доведення заявлених позовних вимог надали докази, які суд вважає допустимими, достовірними, належними й достатніми та не вбачає підстав для їх відхилення. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог, обгрунтовуючи тим, що позивач [PERSON] разом з відповідачами мають право в рівних частках (по 1/4) право на земельну ділянку на [ADDRESS] . Щодо виділу в натурі та визнання права спільної часткової власності [PERSON] і [PERSON] . Щодо прав позивачів на господарські будівлі і споруди в складі будинковолодіння на [ADDRESS] заперечень не надав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , відзиву на позов не надали, своїх представників до суду не направили, заяв і клопотань до суду не подавали і, не зважаючи на те, що відповідно до законодавства належним чином були повідомлені про наявність судового спору, дату, час і місце судових засідань, своїми процесуальними правами не скористалися. Суд розцінює відзив відповідача - [PERSON] та поведінку відповідачів - [PERSON] та [PERSON] як не визнання право позивачів [PERSON] і [PERSON] на виділ їм в натурі частини будинку і приналежних до нього господарських будівель і споруд та частини земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] є одноповерховим, складається з двох квартир. 20.03.1996 розпорядженням № 1115 Франківської районної адміністрації Львівської міської ради дозволено поділ квартири [ADDRESS] на дві окремі квартири: - [ADDRESS] - загальною площею 42.6 м2, в якій мешкатиме [PERSON] ; - [ADDRESS] - загальною площею 38.6 м2, в якій мешкатиме сім`я [PERSON] в складі 3 осіб. 13.11.1996 виконкомом Львівської міської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності № [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] . 13.11.1996 виконкомом Львівської міської ради [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано свідоцтво про право власності № [NUMBER] про право власності на квартиру [ADDRESS] . 20.02.2004 рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 189 будинок [ADDRESS] визнано ветхим. 09.02.2004 ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" виготовлено Технічний паспорт на індивідуальний житло-вий будинок [ADDRESS] , згідно з яким до будинку належали: - сарай "Б" - 30.6 м2, сарай "В" - 24.5 м2, сарай "Д" - 9.3 м2, гараж "Е" - 24.1 м2, гараж "З" - 20 м2, погріб - 18 м2, погріб - 18 м2, навіс - 8.7 м2, навіс - 6.5 м2, колодязь на 12 бетонних кілець "К" - 1 шт., огорожа № 1 - 296,9 п. м, огорожа № 2 - 184,5 п. м., № 3 - металеві ворота. 15.07.2013 нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу, згідно з яким [PERSON] продав, а [PERSON] купила 2/3 ідеальних частини кв. [ADDRESS] . Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 160300040 від 20.03.2019 р. позивач [PERSON] є власником 2/3 ідеальних частин кв. [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є власником 1/3 ідеальної частини кв. [ADDRESS] , що підтверджено відповідними правовстановлюючими документами. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності кв. [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом № [NUMBER] про право власності на кв. [ADDRESS] , виданим 13.11.1996 виконкомом Львівської міської ради народних депутатів. Розпорядженням № 1115 Франківської районної адміністрації від 20.03.1996 дозволено поділ квартири [ADDRESS] на дві окремі, але поділу/виділу в натурі будинку та приналежних до нього господарських будівель і споруд співвласники не проводили і докази протилежного відсутні.. 14.02.2008 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано Державний акт (серія ЯГ № 516276) на право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.10 га кадастровий номер - 4610136800:08:002:0009 для обслуговування житлового будинку. ФОП [PERSON] - ліцензованим спеціалістом землевпорядником виготовлено Схему розподілу земельної ділянки на [ADDRESS] згідно з якою пропонувалося виділити позивачам 533 м2, а відповідачам - 467 м2 земельної ділянки, яка перебуває в їх спільній сумісній власності. 12.04.2019 позивачі рекомендованим листом з описом про вручення направили відповідачам пропозицію погодити та нотаріально посвідчити договір про поділ в натурі між співвласниками будинку і земельної ділянки на [ADDRESS] , відповіді на яку вони не отримали. 27.05.2019 приватним нотаріусом Львіського міського нотаріального округу Гусак Р.Т. відповідачам направлено пропозицію прибути в нотаріальну контору для обговорення умов та нотаріального посвідчення договору про поділ в натурі між співвласниками будинку і земельної ділянки на [ADDRESS] , яке було повернуто на адресу приватного нотаріуса з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання. 28.04.2020 судовим експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз та права [PERSON] був наданий висновок № 431/20 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, згідно з яким здійснити поділ в натурі земельної ділянки площею 1000 м2 (0.10 га) між співвласниками будинку за адресою: [ADDRESS] відповідно до розміру часток співвласників у загальній площі будинку (533/1000 та 467/1000) - технічно можливо. Частки співвласників квартири [ADDRESS] ( [PERSON] , [PERSON] ) загальною площею 43,1 кв.м. становлять 533/1000 частки в загальній площі житлового будинку. Отже, 533/1000 частки у земельній ділянці площею 0,1 га становлять -533 кв.м. Частки співвласників квартири [ADDRESS] ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) загальною площею 37,8 кв.м. становить 467/1000 частки в загальній площі житлового будинку. Отже, 467/1000 частки у земельній ділянці площею 0,1 га становлять - 467 кв.м. Запропоновано три варіанти поділу земельній ділянці з кадастровим номером 4610136800:08:002:0009, площею 0,1 га: - Перший варіант: - з виділенням ділянки спільного користування, загальною площею 66 кв.м. (Додаток № 1 до висновку). Другий варіант: - з можливістю влаштування окремого заїзду для співвласників квартир ( Додаток № 2 до висновку): - для квартири [ADDRESS] - зі сторони межі від Б до В; - для квартири [ADDRESS] - зі сторони межі від А до Б. Третій варіант: - з можливістю влаштування окремого проходу для співвласників квартир по існуючому проходу зі сторони межі від А до Б. (Додаток № 3 до висновку). Конфігурація та проміри описані у дослідницькій частині висновку експерта та графічно зображено у Додатках № № 1, 2, 3. Як зазначено в ст.ст. 2, 4, 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спірні правовідносини регулюються наведеними нижче нормами законодавства України, зокрема, приписами Конституції України, Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України), які суд застосував при вирішенні даного спору. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним й ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст.ст. 355, 356, 368 ЦК України передбачено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Як передбачено ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 367 ЦК України, співвласник має право на виділ/поділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та, в разі поділу в натурі спільного майна право спільної часткової власності на це майно припиняється. Аналогічні положення містяться і в ст. ст. 370, 372 ЦК України щодо виділу/ поділу майна, що є у спільній сумісній власності. Частиною 1 ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 86 ЗК України - земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частиною 4 статті 89 ЗК України встановлено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. А згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України, поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земель ну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пунктами 6 - 8 постанови пленуму Верховного суду України N 7 від 04.10.1991 р. "Про прак-тику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" встановлено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Постановою пленуму Верховного суду України N 7 від 16.04.2004 р. "Про практику застосу-вання судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" встановлено, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку і земельної ділянки в натурі, які перебувають у спільній частковій чи сумісній власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Враховуючи наведене, встановлені обставини справи, та проаналізувавши висновок земельно-технічної експертизи № 431/20 від 28.04.2020, найсправедливішим варіантом розподілу спірного житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та поділу земельної ділянки є запропонований експертом варіант № 2, оскільки він найбільше відповідає інтересам сторін. З огляду на встановлені обставини та навяні в матеріалах справи докази, норми матеріального і процесуального права, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення. Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст.317, 346, 391 ЦК України та

Outcome: approved