Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 24201 грн. 91 коп заборгованості за кредитним договором №2006834455 від 22 листопада 2013 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 22 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений вищезазначений договір кредиту, предметом якого є 18780 грн. зі сплатою 0,01 % річних, строк повернення кредиту не пізніше 22 листопада 2016 року; умови договору відповідачем не виконуються, внаслідок чого станом на 24 листопада 2016 року виникла заборгованість у розмірі 24201 грн. 91 коп, з якої: 17737 грн. 69 коп заборгованості за кредитом, 1 грн. 45 коп. - процентів, 6462 грн. 77 коп. - комісії; згідно договору факторингу від 22 грудня 2014 року ПАТ «ОТП Банк»" право вимоги по даному кредитному договору передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження . Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні, відповідачем, якому вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2013 року між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №2006834455, предметом якого є 18780 грн. на строк 36 місяці, процентна ставка-0,01 % річних, сторонами договору погоджений графік платежів, останній платіж-22 листопада 2016 року. Із врахуванням викладеного між ПАТ "ОТП Банк" та відповідачем виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України. Докази про визнання кредитного договору недійсним станом на час розгляду справи відсутні. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Згідно договору факторингу від 22 грудня 2014 року №22/12/14/1-1, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна", ТОВ "ОТП Факторинг Україна " набуло прав кредитора по вищезазначеному кредитному договору, що підтверджується також і витягом з додатку до даного договору факторингу, тобто позивач відповідно до ст.514 ЦК України набув прав кредитора по вищезазначеному кредитному договору. Докази на підтвердження недійсності договору факторингу відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 24 листопада 2016 року становить 24201 грн. 91 коп, з якої: 17737 грн. 69 коп заборгованості за кредитом, 1 грн. 45 коп. - процентів, 6462 грн. 77 коп. - комісії. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов"язань по кредитному договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов"язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, останній не виконує умови кредитного договору ні первинному, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов"язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв»язку з чим несе ризик настання наслідків, пов'язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази на підтвердження оскарження відповідачем порушень своїх зобов"язань відсутні. Понесені позивачем судові витрати- 1600 грн. судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved