Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25 липня 2008 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № 241022-cred, відповідно до якого позивач отримала кредит в сумі 20\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в порядку і терміни, встановлених графіком погашення кредиту і процентів, з кінцевим терміном повернення 23.07.2010 року. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 26.11.2009 року стягнуто з неї в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 17770.13 грн. заборгованості за кредитним договором та 1539.66 грн. судових витрат. Рожищенським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області стягнуто з позивача борг в розмірі 19309.79 грн. та 03.10.2011 року виконавче провадження за виконавчим листом № 2-579 від 26.11.2009 року завершено за п.8 ч.1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення). З 03.10.2011 та до кінця січня 2017 року будь-якої інформації щодо боргу від ПАТ КБ «Приватбанк» вона не отримувала. В січні 2017 позивач отримала від відповідача лист-вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 241023-cred від 25.07.2008 року. Проте даного договору ніколи з банком не заключала. 21.07.2017 року державний виконавець вручив позивачу лист № 5345/03-18-34/7 від 21.07.2017 про відкриття виконавчого провадження, виклик до державного виконавця і постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54345805, яка винесена на виконання виконавчого напису № 2109 виданого 03.04.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення 25\~630.12 грн. заборгованості з [PERSON] в користь ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнення здійснюється за період з 25 липня 2008 року по 24 листопада 2016 року. Вважає, що виконавчий напис № 2109 від 03.04.2017 року не підлягає виконанню, оскільки встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису вже минув, кредитний договір № 241023-cred від 25.07.2008 по якому стягується заборгованість нею не підписувався, розрахунок заборгованості грошових коштів у сумі 25630.12 грн. за період стягнення з 25.07.2008 по 24.11.2016 є невірний, так як за період до 13.08.2009 вже стягувався. Просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 03 квітня 2017, зареєстрований в реєстрі за № 2109, таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, кожен зокрема, позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просить відмовити, оскільки при вчиненні виконавчого напису було допущено описку в номері кредитного договору, виконавчий напис стосується саме кредитного договору № 241022-cred, відповідно до якого позивач отримала кредит в сумі 20\~000 грн.. Заборгованість в сумі 17770.13 грн.. яку сплатила позивач, було зараховано на погашення боргу та певної суми процентів, сума боргу 25\~630.12 грн. це борг, який набіг в основному по процентам. Третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, 19.01.2018 до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутності. Тому, суд ухвалив, провести судовий розгляд справи у відсутності третьої особи та відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами по справі, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 25 липня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № 241022-cred, відповідно до якого позивач отримала кредит в сумі 20\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, в порядку і терміни, встановлених графіком погашення кредиту і процентів, з кінцевим терміном повернення 23.07.2010 року (а.с. 7-9). Згідно вимог ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 26.11.2009 року стягнуто з [PERSON] в користь ЗАТ КБ «Приватбанк» 17770.13 грн. заборгованості за кредитним договором та 1539.66 грн. судових витрат (а.с.12). При цьому, враховувалася заборгованість, яка виникла станом на 13.08.2009 року (а.с.10-11). З ВП-спецпізрозділ від 13.09.2017 по виконавчому провадженню № 25039777 вбачається, що виконавчий лист від 26.11.2009 № 2-579 виданий Рожищенським районним судом надійшов до виконання 12.03.2011 та згідно наданих боржницею квитанцій борг в сумі 19309.79 грн. сплачено в користь стягувача повністю, в звязку з чим 03.10.2011 державним виконавцем Кисіль Д.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п.8 ч.1 ст. 49 (а.с.13). 03 квітня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого стягнуто в безспірному порядку з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору № 241023-cred від 25.07.2008 та розрахунку заборгованості за договором станом на 24.11.2016 грошових коштів в сумі 25630.12 грн.. Стягнення здійснюється за період з 25 липня 2008 по 24.11.20016 (а.с. 15). Виконавчий напис має бути предявлений до виконання протягом одного року з дня його вчинення. Як встановлено судом, 21.07.2017 року заступником начальника Відділу Рожищенського РВДВС ГТУЮ у Волинській області [PERSON] на підставі виконавчого напису № 2109 від 03.04.2017 було відкрито виконавче провадження ВП № 54345805 з виконання даного виконавчого напису (а.с.18). Боржнику [PERSON] надіслано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2017, що стверджується супровідним листом № 5345/03-18-34/7 від 21.07.2017 (а.с.16), виклик до державного виконавця (а.с.17). Аналіз наявних у справі документів свідчить про порушення банком та нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями. Частиною другою статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172. Згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Підпунктом 2.1 пункту 2, п.п. 3.1, 3.2 п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (зі змінами) передбачено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. З матеріалів справи вбачається, що\~у\~виконавчому написі (а.с.15) зазначено, що його здійснено на підставі документів: кредитного договору № 241023-cred від 25.07.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 24.11.2016 року, проте не підтверджено його безспірність, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями та п.п.2.1 п. 2, п.п. 3.1, 3.2 п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595 (зі змінами). Кредитор ПАТ КБ «Приватбанк» направляв боржнику [PERSON] письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 241023-cred від 25.07.2008 року. Проте, дана вимога винесена з порушенням: не вказано дати та вихідного номера (а.с.14), а також зазначено договір, який між сторонами не укладався, що стверджується заявою [PERSON] від 25.09.2017 про надання належно завіреної копії даного договору (а.с.19), супровідним листом від 11.10.2017 № 20.1.0.0.0/7-20171004/62 з копією кредитного договору № 241022-cred (а.с.20, 21-25). 06.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про відізвання з Рожищенського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області відкритого відносно неї виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 2109 від 03.04.2017 про стягнення з неї заборгованості відповідно до умов кредитного договору № 241023-cred від 25.07.2008, який між сторонами не укладався /відсутній/ (а.с.26). З повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» від 08.12.2017 № 20.1.0.0.0/7-20171110/1968 вбачається, що банком визнано помилку в написанні номера Кредитного договору в Виконавчому написі нотаріуса про стягнення з [PERSON] коштів у сумі 25630.12 грн., зареєстрованим за № 2109 (а.с.27). Тобто, кредитний договір № 241023-cred від 25.07.2008 по якому стягується заборгованість між сторонами не укладався. Відповідно до Постанови КМУ від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як встановлено судом, здійснюючи виконавчий напис від 03.04.2017 року, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] не отримав ні від банку, ні від позичальника первинних бухгалтерських документів про видачу кредиту і здійснення його погашення (оригінал кредитного договору, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника перед банком, а також суми нарахованих процентів за користування кредитом, комісії та пені за несвоєчасну сплату кредиту та процентів за його користування, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Здійснений працівниками банку розрахунок заборгованості за кредитним договором є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача. Незважаючи на це, всупереч вимогам\~ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність"\~нотаріус вважав розрахунок заборгованості, здійснений банком, документом, який підтверджує безспірність заборгованості позичальника. Також, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису було порушено строки давності. Відповідно до\~ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 256 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Строк закінчення боргового зобов'язання за кредитним договором закінчується через три роки після спливу строку за кредитним договором. Кредитний договір № 241022-cred було укладено 25.07.2008 року на строк по 23.07.2010 року включно, а отже права вимоги повернення заборгованості по даному договору закінчився в липні 2013 року, після закінчення якого нотаріус не вправі був вчиняти виконавчий напис. А кредитний договір № 241023-cred від 25.07.2008 між сторонами взагалі не укладався. Беручи до уваги зазначене, приватний нотаріус не мав жодних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення боргу за кредитним договором, попередньо не переконавшись та не отримавши від банку документів, які б підтвердили укладення кредитного договору № 241023-cred від 25.07.2008, отримання позивачем вимоги про усунення порушень та доводів, що вказана заборгованість є безспірною та не врахував строк позовної давності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Статтею 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами..\~\~ Так, ч.12\~ст.28 ЦПК України\~передбачено розгляд справ за позовами до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.\~\~ Відповідно до вимог\~ст.50 Закону України "Про нотаріат"\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.\~\~ Спір про право, який грунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядається судом за позовом боржника до стягувача.\~\~ За таких обставин, суд вважає, що нормами чинного законодавства України передбачено такий спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, тому виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.04.2017 року № 2109, за яким стягувались з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», що є представником ЗАТ КБ «ПриватБанк», несплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № 241023-cred від 25.07.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 24.11.2016 року, грошових коштів у сумі 25630.12 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved