Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.Ю. про відшкодування шкоди. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Васалатія К.А. від 26 травня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі №756/6298/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] . Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2019 року цивільну справу №756/6298/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В. Свої позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] обґрунтовували тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками автомобіля Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , проте право власності на цей транспортний засіб зареєстровано за [PERSON] . У грудні 2014 року позивачі дізналися, що 26 грудня 2013 приватним нотаріусом Перевертуном О.Ю. посвідчено довіреність, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] та [PERSON] відчужити від імені позивача належний останньому на праві власності автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Згадана довіреність була зареєстрована в реєстрі за №259. 27 грудня 2013 року, діючи від імені [PERSON] , [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] відчужити на користь третьої особи належний позивачеві автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Ця довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф., зареєстрована в реєстрі за №4071. У свою чергу [PERSON] , діючи від імені [PERSON] , 28 грудня 2013 року видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] і [PERSON] відчужити на користь третьої особи належний позивачеві автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Ця довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковальовою Т.В., зареєстрована в реєстрі за №2230. На підставі указаних довіреностей автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , був проданий [PERSON] . Останній відчужив вказаний транспортний засіб [PERSON] [PERSON] стверджував, що він не уповноважував [PERSON] та [PERSON] на продаж свого автомобіля чи укладення від його імені будь-яких довіреностей з правом розпорядження автомобілем Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . На думку позивачів, посвідчуючи довіреність від 26 грудня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за №259, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. грубо порушив приписи Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2010 року №296/5 та Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року №3253/5. [PERSON] , [PERSON] зазначили, що унаслідок неправомірних дій відповідача вони були позбавлені права власності на автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , що спричинило їм збитки у сумі 405000,00 грн та заподіяло моральну шкоду. З цих підстав позивачі просили суд стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.Ю. збитки у сумі 405000,00 грн та компенсацію моральної шкоди у сумі 60000,00 грн (по 30000,00 грн кожному). Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав на необґрунтованість позовних вимог [PERSON] і [PERSON] . Так, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. зазначив, що ним не було порушено норм законодавства, яке регулювало порядок здійснення нотаріальної діяльності нотаріусами України. Також відповідач стверджував, що шкода позивачам заподіяна протиправними діями [PERSON] , а не нотаріуса Перевертуна О.Ю. У судових засіданнях позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні 12 березня 2020 року проти задоволення позову [PERSON] та [PERSON] заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. У судове засідання, призначене на 14 год 15 хв 28 вересня 2020 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, відповідач про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, а представник відповідача не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання. За таких обставин суд ухвалив провести судове засідання за відсутності відповідача та його представника. Заслухавши вступні слова позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] є власником автомобіля Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] (а. с. 25). 26 грудня 2013 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. посвідчив довіреність на представництво прав та інтересів [PERSON] , вчинення правочинів, видану на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Цією довіреністю, зокрема уповноважено [PERSON] , [PERSON] вчиняти від імені [PERSON] правочини, спрямовані на розпорядження належним позивачеві автомобілем Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Довіреність від 26 грудня 2013 року була зареєстрована в реєстрі за №259. Цією довіреністю передбачено передачу в майбутньому повноважень, наданих довірителем повіреним, у порядку передоручення (а. с. 38). Наступного дня приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф. посвідчила довіреність, якою [PERSON] на підставі довіреності від 26 грудня 2013 року, зареєстрованої в реєстрі за №259, у порядку передоручення уповноважив [PERSON] на представництво інтересів [PERSON] щодо експлуатації та вчинення від його імені правочинів, спрямованих на відчуження належного позивачеві на праві власності автомобіля Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Довіреність від 27 грудня 2013 року була зареєстрована в реєстрі за №4071 (а. с. 43-44). 28 грудня 2013 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Ковальова Т.В. посвідчила довіреність на представництво прав та інтересів [PERSON] , вчинення правочинів, видану від його імені [PERSON] . Цією довіреністю, зокрема уповноважено [PERSON] , [PERSON] вчиняти від імені [PERSON] правочини, спрямовані на розпорядження автомобілем Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , який належав на праві власності позивачеві. Довіреність від 28 грудня 2013 року була зареєстрована в реєстрі за №2230 (а. с. 54). На підставі указаних довіреностей автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , був проданий [PERSON] . Останній відчужив вказаний транспортний засіб [PERSON] . Ці обставини встановлені рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2018 року у справі №359/1920/16-ц та відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають (а. с. 131-136). Згаданим судовим рішенням визнано недійсними довіреності на представництво прав та інтересів [PERSON] , вчинення правочинів від його імені від 26 грудня 2013 року, 27 грудня 2013 року та 28 грудня 2013 року та витребувано з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Позивачі стверджували, що унаслідок порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. законодавства, що регулює порядок здійснення нотаріальної діяльності в Україні, автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , поза волею [PERSON] вибув з його володіння, чим їм заподіяно збитків та моральної шкоди. Отже, спір у справі стосується відшкодування шкоди приватним нотаріусом внаслідок вчинення нотаріальної дії. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про нотаріат" (тут і далі - в редакції, чинній на час посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. довіреності від 26 грудня 2013 року, яка зареєстрована в реєстрі за №259) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - сторін нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (тут і далі - Порядок) врегульований наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (тут і далі - в редакції, чинній на час посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. довіреності від 26 грудня 2013 року, яка зареєстрована в реєстрі за №259). Ч. 2 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", п. 2 глави 13 Порядку передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у ст. 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені ч. 3 ст. 47 цього Закону (ч. 2 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", п. 2 глави 13 Порядку). За положеннями ч. 3 ст. 47 Закону України "Про нотаріат" для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. При вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом України "Про нотаріат" (п. п. 1, 2 глави 3 Порядку). Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 43 Закону України "Про нотаріат" не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. За приписами п. 1 Положення про паспорт громадянина України (тут і далі - ложення, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII (тут і далі - в редакції, чинній на час посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. довіреності від 26 грудня 2013 року, яка зареєстрована в реєстрі за №259) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок (п. п. 3, 5 Положення). П. 6 Положення визначено, що на першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних до паспорта, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. Згідно з п. 8 Положення до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Матеріалами справи підтверджується, що, посвідчуючи довіреність від 26 грудня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за №259, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. належним чином не встановив особу, яка звернулася до нього за вчиненням нотаріальної дії. Так, нотаріус не перевірив те, що по батькові указаної особи на першій та другій сторінці паспорта не співпадають (а. с. 38-41). Також відповідач не звернув увагу на те, що у наданому йому для вчинення нотаріальної дії паспорті громадянина України [PERSON] була відсутня фотокартка після досягнення його власником 45-річного віку (а. с. 38-41). Порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуном О.Ю. при посвідченні довіреності від 26 грудня 2013 року, зареєстрованої в реєстрі за №259, законодавства щодо порядку здійснення нотаріальної діяльності в України підтверджується перевіркою організації роботи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.Ю. (а. с. 61-62). Нормою ст. 5 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Наведені обставини свідчать, що при встановленні особи, яка звернулася до відповідача 26 грудня 2013 року за посвідченням довіреності, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Перевертун О.Ю. повинен був відмовити у вчиненні нотаріальної дії. Ч. 1 ст. 23 ЦК України особі гарантоване право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Виходячи з положень ст. ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. (п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Під моральною шкодою, заподіяною нотаріусом, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю нотаріуса. За положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті Право особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає за умови наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Шкода, заподіяна приватним нотаріусом громадянам чи юридичним особам під час здійснення нотаріальної діяльності, підлягає відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти незаконних чи недбалих дій (чи бездіяльності) нотаріуса, наявність самої шкоди (майнової чи моральної), причинний зв`язок між неправомірною поведінкою нотаріуса та заподіяною шкодою, а також вина нотаріуса. [PERSON] заподіяно моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які зазнав позивач у зв`язку з тим, що належний йому на праві власності автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , поза волею [PERSON] вибув з його володіння. Шкода спричинена [PERSON] унаслідок недбалих дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.Ю., який за наявності очевидних підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії, усупереч положенням ст. ст. 43, 47, 49 Закону України "Про нотаріат" все ж вчинив нотаріальну дію - посвідчив довіреність від 26 грудня 2013 року, яка була зареєстрована у реєстрі за №259, на підставі якої було незаконно відчужено на користь третьої особи автомобіль, власником якого є [PERSON] . У випадку дотримання відповідачем вимог законодавства та відмови у посвідченні довіреності, автомобіль [PERSON] не вибув би з його володіння поза волею позивача, а отже, йому не було б спричинено моральної шкоди. Наведене свідчить, що зазначені дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.Ю. перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з спричиненою [PERSON] моральною шкодою. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц (№61-1832св17)). Відповідачем з покликанням на належні, допустимі та достовірні докази не спростовано відсутність його вини у заподіянні позивачеві [PERSON] моральної шкоди. Ч. 1 ст. 27 Закону України "Про нотаріат" шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі. Відповідно до ч. 2 цієї статті нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення 06 грудня 2007 року у справі "Воловік проти України", заява №15123/03, п. 45). Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004). Законодавча норма, закріплена у ч. 2 ст. 27 Закону України "Про нотаріат", покликана захистити приватного нотаріуса від відповідальності за спричинену шкоду у випадках: 1) коли він посвідчив правочин на підставі підроблених третіми особами документів, проте характер такої підробки є таким, що людина не здатна виявити її без допомоги спеціальних технічних засобів; 2) коли він посвідчив правочин на підставі недійсних документів, недійсність яких не є очевидною для нотаріуса у момент їх пред`явлення. А тому суд вважає, що норму ч. 2 ст. 27 Закону України "Про нотаріат" слід тлумачити у логічному й системному взаємозв`язку з іншими нормами Закону України "Про нотаріат", зокрема тими, якими передбачено обов`язок приватного нотаріуса установити особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії, не приймати документи, які не відповідають вимогам законодавства, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Ураховуючи викладене, суд вважає, щозвільнення приватного нотаріуса від відповідальності відбувається лише у випадку, якщо ним вжиті всі передбачені законодавством заходи щодо встановлення особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, перевірки відомостей та документів, які надані цими особами. Протилежний висновок суперечив би принципу справедливості, добросовісності та розумності у цивільних правовідносинах (ст. 3 ЦК України), а також принципу верховенства права (ст. 8 Конституції України). Зважаючи на те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.Ю. не було вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо встановлення особи, яка звернулась за посвідченням довіреності на представництво прав та інтересів [PERSON] , вчинення правочинів від його імені, належним чином не перевірено відомості та документи, які були надані особою, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, суд вважає, що наявна підстава для стягнення з відповідача моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] унаслідок недбалих дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.Ю. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодованої шкоди повинен відповідати правовідносинам сторін, їх ступеню вини, потребам та можливостям здійснити дійсні відшкодування шкоди без постановлення будь-кого зі сторін у скрутне становище. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач [PERSON] , тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди [PERSON] у розмірі 10000,00 грн. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Перевертуна О.Ю. на користь [PERSON] компенсацію моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. Водночас суд відмовляє позивачеві [PERSON] у задоволенні його позову в частині стягнення збитків, позаяк автомобіль Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2018 року у справі №359/1920/16-ц витребувано на користь [PERSON] . Це судове рішення виконане, а транспортний засіб повернуто [PERSON] . Також суд відмовляє позивачеві [PERSON] у задоволенні її позовних вимог, оскільки вона не є та не ніколи не була власником автомобіля Citroen Berlingo, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , а отже, шкоду діями відповідача їй не заподіяно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача [PERSON] судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 100,00 грн (10000,00 грн / 465000,00 грн х 4650,00 грн = 100,00 грн).

Outcome: partial