Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

11.06.2020 до суду надійшов позов [PERSON] з вимогою визнати наказ Державного підприємства «Сумский регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 29.01.2019 р. № 23 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неналежне проведення атестації обладнання, повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та оформлення відповідних документів з суттєвими порушеннями вимог встановлених законодавством, неправомірним та скасувати п.1.2 наказу. Ухвалою суду від 12.06.2020 відкрито провадження та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. 08.07.2020 до суду надійшов відзив на позов в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі /Т.1, а.с. 27 - 30/. 10.07.2020 позивачем надано відповідь на відзив відповідача /Т.1, а.с. 72 - 73/. Обставини, мотиви та аргументи сторін, викладені в заявах по суті справи зводяться до такого. Позиція позивача. Позивач з 26.10.1986 працює в Державному підприємстві «Сумский регіональний науково- виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», з 02.06.2011 згідно з наказом № 43 - інженером з метрології II категорії. Наказом № 23 від 18.05.2020 позивачу було оголошено догану. Не погоджуючись з даним наказом позивач, зокрема, вказує, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, вказані в п. 2.4.5. Колективного договору, а саме, проводити роботи щодо подальшого підвищення якості кадрового потенціалу шляхом підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації, а також у вирішенні проблеми омолодження кадрів. Також вказує, що п ункт 1.2 наказу про накладення дисциплінарного стягнення не містить посилань на назву, статтю, її частину, пункт, підпункт нормативно-правового акту, посадової інструкції, впорядження, тощо, вимоги яких порушено ним при виконанні посадових обов`язків. Позивач вказує, що внесення змін до наказу № 23 від 18.05.2020 наказом № 29 від 23.06.2020 не лише змінює формулювання, а й підстави оголошення догани, що є неприпустимим. Основною причиною недоліків в оформленні документів позивач вважає несвоєчасне надання йому відповідної інформації щодо змін нормативних документів, яку адміністрація повинна була донести в будь-якій формі, передбаченій п. 2.4.5 Колективного договору. Спростовуючи недоліки в оформленні документів позивач посилається на наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 193 від 08.02.2016, а саме, на пункт 2 даного наказу, за змістом якого під час проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що випущені з виробництва та мають сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані до набрання чинності Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", дозволяється застосовувати методики повірки, визначені в експлуатаційних документах на ці засоби вимірювальної техніки та галузевих нормативних документах до затвердження методи. Позиція відповідача. Відповідач, згідно поданих заяв по суті справи, проти задоволення позову заперечив у повному обсязі враховуючи таке. Відповідач не погоджується з твердженням позивача про невиконання пункту 2.4.5. Колективного договору, вказуючи, що підвищення кваліфікації працівників підприємства проводиться не рідше ніж один раз на п`ять років, що підтверджується в конкретному випадку. Зокрема, щодо позивача це підтверджується сертифікатом та посвідченням виданим [PERSON] про підвищення кваліфікації в 2011 році, свідоцтвом виданим [PERSON] про підвищення кваліфікації в 2016 р. Також відповідач вказує, що пунктом 5.2.2 Стандарту СОУ РУ 71.20-02568064.006:2016 «Атестація персоналу, відповідального за повірку засобів вимірювальної техніки. Основні засади та порядок проведення» (далі - Стандарт), персонал, що виконує повірку засобів вимірювальної техніки, кожні п`ять років підлягає періодичній атестації. Згідно абзацу 2 пункту 5.2.2 Стандарту не рідше одного разу на п`ять років персонал повинен підвищувати свою кваліфікації шляхом навчання в легалізованому учбовому закладі або на кафедрі навчального закладу III-IV рівнів акредитації за відповідним напрямом згідно затвердженої програми. Тобто, як вказує відповідач, без проходження курсів підвищення кваліфікації не можливе проходження атестації, а не пройшовши атестацію, працівник не зможе виконувати роботи з повірки/калібрування засобів вимірювальної техніки. Крім того, ДП «СУМИСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» щорічно проводить семінари для працівників вимірювальних лабораторій та метрологічних служб підприємств регіону, на яких учасникам доводяться всі новації метрологічної системи України, які, зокрема, були організовані на базі Шосткинського відділення підприємства. На цих семінарах був присутній безпосередньо [PERSON] . Щодо ненадання можливості позивачу висловити свою думку щодо відомостей, викладених в акті службового розслідування від 08.05.2020 відповідач вказує, що даний акт було направлено на електронну адресу Шосткинського відділення із припискою «ознайомити працівників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Надати пояснення.» Було отримано сканкопію останньої сторінки Акту де зазначено «Ознайомлено: (міститься підпис [PERSON] , ПІП, дата та підпис [PERSON]. ПІП, дата» нижче напис запереченнями, підпис [PERSON] , ПІП, дата» та примітка «(заперечення додаються)». Наказ про оголошення догани було винесено 18.05.2020 року. На думку відповідача позивач мав можливість подати пояснення/заперечення, якщо вважав за необхідне. З урахуванням вищевикладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У судовому засіданні позивач к вимоги позову підтримав в повному обсязі, обгрунтовуючи їх тими ж доводами, які викладені в позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом, на підставі дослідження записів в трудовій книжці позивача, встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем працюючи на посаді інженера з метрології ІІ категорії. Згідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 147 КЗпП України передбачено застосування до працівника дисциплінарних стягнень саме за порушення трудової дисципліни. Виявлення проступку означає не лише встановлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками, вини працівника. Судом встановлено, що: - наказом від 18.05.2020 № 23 /Т.1, а.с. 10/ позивачу було оголошено догану за (підпункт 1.2. пункту 1) неналежне проведення атестації обладнання, повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та оформлення відповідних документів з суттєвими порушеннями вимог встановлених законодавством. - наказом від 23.06.2020 № 29 /Т.1, а.с. 56/ підпункт 1.2. пункту 1 наказу від 18.05.2020 № 23 доповнено словами: "що є порушенням підпунктів 3.1.2, 3.1.3, 3.1.6, 3.1.10 пункту 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, пункту 3.5; 4.1. Посадової інструкції". - наказом від 07.10.2020 № 74 у пункті 1.2. наказу від 18.05.2020 № 23 виключено слова "атестації обладнання". Отже, вже після надходження до суду позову [PERSON] (11.06.2020) відповідач здійснив редагування свого рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а саме, вказавши перелік пунктів правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції, які порушив позивач, а через п`ять місяців після застосування дисциплінарного стягнення відповідач уточнив підставу його накладення. Дані обставини вказують на те, що відповідач до моменту застосування дисциплінарного стягнення однозначно не встановив ані фактичні обставини, ані положення нормативних актів локальної та індивідуальної дії, які позивач не дотримав, а зміни до наказу, яким позивачу було оголошено догану, вносив вже після надходження справи до суду та відкриття провадження. З урахуванням змін, внесених відповідачем, вбачається, що позивачу було оголошено догану за неналежне проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та оформлення відповідних документів з суттєвими порушеннями вимог встановлених законодавством. Згідно до пункту 18 частини 1 статті 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. В розвиток положень даного Закону наказом Міністерства економіного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193 затверджено Порядок проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів. Згідно до цього Порядку повірку ЗВТ (засобів вимірювальної техніки) проводить персонал виконавців, який відповідає вимогам, установленим у Критеріях, яким повинні відповідати наукові метрологічні центри, державні підприємства, які належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та провадять метрологічну діяльність, та повірочні лабораторії, які уповноважуються або уповноважені на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, затверджених наказом Мінекономрозвитку від 23 вересня 2015 року № 1192, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2015 року за № 1213/27658. Повірку ЗВТ проводять згідно з методиками повірки, які містяться в нормативно-правових актах або національних стандартах. В судовому засіданні сторони вдалися до дискусії щодо правильності здійснення позивачем повірки засобів вимірювальної техніки та фіксації її результатів у свідоцтвах про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки /Т.1, а.с. 141 - 149/ при цьому як позивач так і представники відповідачів наполягали на правильності своїх підходів. В зв`язку з цим судом звертається увага на те, що питання щодо правильності здійснення повірки мають технічний, а не правовий характер. Для з`ясування даних питань необхідні спеціальні знання, якими, очевидно, володіють сторони, однак трактують технічні аспекти на кожен свою користь. Судом неодноразово роз`яснювались положення ЦПК України щодо призначення судової експертизи, однак, клопотань про призначення експертизи від сторін не надійшло. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем "поза розумним сумнівом" не доведено, що проведена позивачем повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та оформлення відповідних документів була здійснена з суттєвими порушеннями вимог встановлених законодавством. Крім того, відповідачем не доведено обставин порушення позивачем безпосередньо трудової дисципліни: а саме, не доведено, чому наслідки у вигляді проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та оформлення відповідних документів з суттєвими порушеннями вимог встановлених законодавством є порушенням позивачем саме вимог трудової дисципліни, а не будь-яких інших факторів (недостатності знань, стану здоров`я тощо). Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Враховуючи вищевстановлені обставини суд приходить до висновку, що відповідач діяв відносно свого найманого працівника непослідовно та несправедливо: видавши неконкретизований наказ про застосування дисциплінарного стягнення відповідач вже після оскарження працівником даного наказу до суду вдався до його редагування, в т.ч. через тривалий час. Таким чином, вимоги позову [PERSON] знайшли своє підтвердження в процесі судового розгляду та підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд також вважає за необхідне скасувати наказ Державного підприємства «Сумський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 23.06.2020 № 29 в частині уточнення підстав оголошення догани [PERSON] , оскільки він безпосередньо стосується суті спору. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved