Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

25.11.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 02.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке районне відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено кредитний договір № 1467, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого позичальник отримав кредит в сумі 493000,00 грн. зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом строком на 120 місяців, тобто до 01.10.2017 року на споживчі потреби. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 03.10.2007 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 1862. Відповідно до п.1.1 договору іпотеки позичальником було передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: с. Бохоники вул. Ювілейна, 2, Вінницького району Вінницької області, що належить позичальнику. Вказує, що у зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань позичальником ( відповідачем) банк був вимушений звернутися до суду щодо стягнення кредитної заборгованості. 16.02.2011 року у цивільній справі № 2-210/11 Вінницьким районним судом Вінницької області винесено рішення щодо стягнення з позичальника на користь банку заборгованості за кредитним договором № 1467 від 02.10.2007 року в розмірі 599923,23 грн. Рішення суду набуло чинності 28.02.2011 року. 17.02.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24537984) про стягнення заборгованості з позичальника згідно виконавчого листа № 2-1997/09, виданого 16.02.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в розмірі 80895,26 грн. на користь [PERSON]. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника позичальника, в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває з 03.10.2007 року в іпотеці банку та знаходиться за адресою: с. Бохоники вул. Ювілейна, 2, Вінницького району Вінницької області. 04.08.2015 року державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження (ВП № 48322424) при стягненні заборгованості з позичальника згідно виконавчого листа № 2/742/33/15, виданого 23.06.2015 року Прилуцький міськрайонним судом Чернігівської області, в розмірі 5481,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно позичальника, в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває з 03.10.2007 року в іпотеці банку та знаходиться за адресою: с. Бохоники вул. Ювілейна, 2, Вінницького району Вінницької області. 22.09.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчужені (№ 38558574) при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження щодо стягнені заборгованості з позичальника на користь юридичних осіб: - згідно вимоги № Ф 843 від 10.05.2011 р. в сумі 2283,60 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі; - згідно вимоги № Ф 2002 від 06.04.2012 р. в сумі 212,25 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м Вінниці; - згідно виконавчого листа № 2-209-2011, виданого 18.08.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці в сумі 1167664,69 грн. на користь АТ «Ощадбанк»; - згідно вимоги № Ф 2002 від 07.02.2013 р. в сумі 1453,82 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці; - згідно виконавчого листа № 212/4917/2012, виданого 22.06.2012 р. Ленінським районним суд. Вінниці, в сумі 1319,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; - згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 34903567 від 17.06.2013 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, про стягнення на користь держави 104,97 грн. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно боржника [PERSON], в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває з 03.10.2007 року в іпотеці банку та знаходиться за адресою: с. Бохоники вул. Ювілейна, 2, Вінницького району Вінницької області. 23.09.2015 року державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 48800891) при стягненні заборгованості з позичальника, згідно виконавчого листа № 2-210-2011, виданого 29.04.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в розмірі 599923,23 грн. на користь банку. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно боржника позичальника, в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває з 03.10.2007 року в іпотеці банку та знаходиться за адресою: с. Бохоники вул. Ювілейна, 2, Вінницького району Вінницької області. 20.11.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 38558574) при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з позичальника на користь юридичних осіб: - згідно вимоги № Ф 843 від 10.05.2011 р. в сумі 2283,60 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі; - згідно вимоги № Ф 2002 від 06.04.2012 р. в сумі 212,25 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м Вінниці; - згідно виконавчого листа № 2-209-2011, виданого 18.08.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці в сумі 1167664,69 грн. на користь АТ «Ощадбанк»; - згідно вимоги № Ф 2002 від 07.02.2013 р. в сумі 1453,82 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці; - згідно виконавчого листа № 212/4917/2012, виданого 22.06.2012 р. Ленінським районним суд. Вінниці, в сумі 1319,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; - згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 34903567 від 17.06.2013 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, про стягнення на користь держави 104,97 грн. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно боржника позичальника, в тому числі і на нерухоме майно, що перебуває з 03.10.2007 року в іпотеці банку та знаходиться за адресою: с. Бохоники вул. Ювілейна, 2, Вінницького району Вінницької області. 26.12.2016 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження (ВП № 50847591) стягнення заборгованості з [PERSON] згідно виконавчого листа № 2-210-2011, виданого 29.04.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в розмірі 599923,23 грн. на користь АТ «Ощадбанк». 26.12.2016 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (зведене виконавче провадження № 53202420) в зв'язку з перебуванням декількох виконавчих проваджень у відділі про стягнення з [PERSON]. Наявність зазначених арештів підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за № 73895188 від 24.11.2016 року. Зазначає , що банк, як іпотекодержатель, має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна, однак наявність накладених арештів порушують майнові інтереси банку та перешкоджають подальшій реалізації предмета іпотеки з метою погашення кредитної заборгованості позичальника. Тому позивач звернувся до суду із даним позовом та просить суд зняти арешт з нерухомого майна, а саме з житлового будинку та земельної ділянки, знаходяться за адресою: с. Бохоники, вул. Ювілейна, 2, Вінницького району Вінницької області та належать на праві власності [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], - який був накладений 17.02.2011 року постановою про відкриття виконавчого провадження в ході виконавчого провадження № 24537984, відкритого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції при виконанні виконавчого листа № 2-1997/09, виданого 16.02.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 80895,26 грн. на користь [PERSON]; - який був накладений 04.08.2015 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в ході виконавчого провадження № 48322424, відкритого державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції при виконанні виконавчого листа № 2/742/33/15, виданого 23.06.2015 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області при стягненні заборгованості з [PERSON] в розмірі 5481,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; - який був накладений 23.09.2015 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в ході виконавчого провадження № 48800891, відкритого державним виконавцем Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції при виконанні виконавчого листа № 2-210-2011, виданого 29.04.2011 року Ленінським районним судом Вінницької області при стягненні заборгованості з [PERSON] в розмірі 599923,23 грн. на користь АТ «Ощадбанк»; - який був накладений 22.09.2015 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в ході зведеного виконавчого провадження № 38558574, відкритого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області при виконанні зведеного виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь юридичних осіб: згідно вимоги № Ф 843 від 10.05.2011 р. в сумі 2283,60 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі; - згідно вимоги № Ф 2002 від 06.04.2012 р. в сумі 212,25 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м Вінниці; - згідно виконавчого листа № 2-209-2011, виданого 18.08.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці в сумі 1167664,69 грн. на користь АТ «Ощадбанк»; - згідно вимоги № Ф 2002 від 07.02.2013 р. в сумі 1453,82 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці; - згідно виконавчого листа № 212/4917/2012, виданого 22.06.2012 р. Ленінським районним суд. Вінниці, в сумі 1319,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; - згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 34903567 від 17.06.2013 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, про стягнення на користь держави 104,97 грн.; - який був накладений 20.11.2015 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в ході зведеного виконавчого провадження № 38558574, відкритого державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області при виконанні зведеного виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь юридичних осіб: згідно вимоги № Ф 843 від 10.05.2011 р. в сумі 2283,60 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі; - згідно вимоги № Ф 2002 від 06.04.2012 р. в сумі 212,25 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м Вінниці; - згідно виконавчого листа № 2-209-2011, виданого 18.08.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці в сумі 1167664,69 грн. на користь АТ «Ощадбанк»; - згідно вимоги № Ф 2002 від 07.02.2013 р. в сумі 1453,82 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці; - згідно виконавчого листа № 212/4917/2012, виданого 22.06.2012 р. Ленінським районним суд. Вінниці, в сумі 1319,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; - згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 34903567 від 17.06.2013 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, про стягнення на користь держави 104,97 грн. Судові витрати просить залишити без відшкодування. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Суду надав пояснення аналогічні зазначеним у позові та доповнив, що на час звернення до суду банк не проводив оцінку спірного житлового будинку та земельної ділянки, тому зазначити вартість даного нерухомого майна на даний час не може. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти їх задоволення. Суду також пояснила, що вона має не виконані інші виконавчі листи, але грошових коштів на погашення сум за виконавчими листами вона не має. Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці попередньо через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у відсутність представника управління, проти задоволення позову заперечують, спираючись на те, що за [PERSON] рахується заборгованість перед Пенсійним фондом України в сумі 11899,41 грн., яку вона не погасила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Представники третіх осіб : [PERSON], [PERSON], [PERSON] просили проводити розгляд справи у їх відсутності при вирішення справи поклалися на розсуд суду. ( а.с.30,69, 87) Суд, з урахуванням міркування присутніх учасників цивільного процесу , які не заперечували, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Заслухавши пояснення представника позивач та відповідача [PERSON] , врахувавши думки інших учасників цивільного процесу, висловлені в поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає позов необґрунтованим та таким , що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого. За положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке районне відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 1467 (а.с.15-17). Відповідно до п.п.1.1, 1.2 даного кредитного договору позичальник отримав кредит в сумі 493000,00 грн. зі сплатою 15,5 % річних за користування кредитом строком на 120 місяців, тобто до 01.10.2017 року на споживчі потреби. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором 03.10.2007 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір іпотеки, який зареєстровано в реєстрі за № 1862 (а.с.21-23). Пунктом 1.1 договору іпотеки визначено, що позичальником [PERSON] передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: с. Бохоники вул. Ювілейна, 2, Вінницького району Вінницької області. 16.02.2011 року у цивільній справі № 2-210/11 Ленінським районним судом м. Вінниці винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10001/0160 філії Вінницьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 1467 від 02.10.2007 року в розмірі 599923,23 грн., а також судові витрати в виді 599,92 грн. судового збору та 120 грн. втрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу. Рішення суду набуло законної сили 28.02.2011 року (а.с.5-6). Судом також встановлено, що 17.02.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 24537984) про стягнення заборгованості з [PERSON] згідно виконавчого листа № 2-1997/09, виданого 16.02.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в розмірі 80895,26 грн. на користь [PERSON]. Згідно даної постанови накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], у межах суми звернення стягнення 80895,26 грн. (а.с.7). Відповідно до постанови державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження (ВП № 48322424) від 04.08.2015 року, при стягненні заборгованості з [PERSON] згідно виконавчого листа № 2/742/33/15, виданого 23.06.2015 року Прилуцький міськрайонним судом Чернігівської області, в розмірі 5481,00 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.8). 22.09.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчужені (ВП № 38558574) при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження щодо стягнені заборгованості з позичальника на користь юридичних осіб: - згідно вимоги № Ф 843 від 10.05.2011 р. в сумі 2283,60 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі; - згідно вимоги № Ф 2002 від 06.04.2012 р. в сумі 212,25 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м Вінниці; - згідно виконавчого листа № 2-209-2011, виданого 18.08.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці в сумі 1167664,69 грн. на користь АТ «Ощадбанк»; - згідно вимоги № Ф 2002 від 07.02.2013 р. в сумі 1453,82 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці; - згідно виконавчого листа № 212/4917/2012, виданого 22.06.2012 р. Ленінським районним суд. Вінниці, в сумі 1319,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; - згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 34903567 від 17.06.2013 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, про стягнення на користь держави 104,97 грн., згідно якої накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.9). Постановою головного державного виконавця Вишенського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 48800891) від 23.09.2015 року накладено арешт на все майно [PERSON] при стягненні заборгованості згідно виконавчого листа № 2-210-2011, виданого 29.04.2015 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в розмірі 599923,23 грн. на користь ВАТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10001/0160 філії Вінницьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» (а.с.10). 20.11.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 38558574) при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з позичальника на користь юридичних осіб: - згідно вимоги № Ф 843 від 10.05.2011 р. в сумі 2283,60 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі; - згідно вимоги № Ф 2002 від 06.04.2012 р. в сумі 212,25 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м Вінниці; - згідно виконавчого листа № 2-209-2011, виданого 18.08.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці в сумі 1167664,69 грн. на користь АТ «Ощадбанк»; - згідно вимоги № Ф 2002 від 07.02.2013 р. в сумі 1453,82 грн. на користь управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці; - згідно виконавчого листа № 212/4917/2012, виданого 22.06.2012 р. Ленінським районним суд. Вінниці, в сумі 1319,73 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; - згідно постанови про стягнення виконавчого збору № 34903567 від 17.06.2013 року, виданої відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, про стягнення на користь держави 104,97 грн. накладено арешт на все майно [PERSON], окрім квартири № 132 в будинку № 40 по вул. 600-річчя в м. Вінниці (а.с.11). Наявність вищезазначених арештів також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за № 73895188 від 24.11.2016 року (а.с.12-14). 26.12.2016 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження (ВП № 50847591) стягнення заборгованості з [PERSON] згідно виконавчого листа № 2-210-2011, виданого 29.04.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці, в розмірі 599923,23 грн. на користь ВАТ «Ощадбанк» в особі ТВБВ № 10001/0160 філії Вінницьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» (а.с.93) та іншою постановою від 26.12.2106 року приєднано виконавче провадження № 50847591 до зведеного виконавчого провадження № 53202420, яке веде Центральний відділ державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.94). Згідно довідки № 214 від 02.03.2017 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в місті Вінниці, вбачається, що станом на 01.03.2017 року за [PERSON] (як фізичною особою-підприємцем, яка перебуває на обліку в управлінні ПФУ в місті Вінниці) рахується заборгованість перед Пенсійним фондом в сумі 11899,41 грн. (а.с.84). Суд , вважає що у даному випадку виниклі правовідносини за позовом регулюються положеннями Закону України « Про виконавче провадження» в редакції Закону від 21.04.1999 № 606-XIV ( із змінами та доповненнями ) , оскільки дії державного виконавця при накладенні арештів на спірне майно, регламентувалися саме цим законом, тобто на час виникнення правовідносин між сторонами, стягувачами та боржником. Права і обовязки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України "Про виконавче провадження". За змістом цієї норми державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку. Підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження є, зокрема, заява стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частина перша статті 19 цього Закону). У разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (частина перша статті 33 Закону України "Про виконавче провадження"). Стаття 44 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. За змістом п. 1 ч.1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження»). Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч.8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку суду про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору ( ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). За змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя. Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для суду зробити висновок про те, що передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та частиною восьмою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" , законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»). (правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 28 вересня 2016 року у справі 6-1243цс160 Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку". Оскільки в судовому засіданні судом достеменно встановлено, що державним виконавцем вчинялися дії з виконання судового рішення від 16.02.2011 р. ( а.с.5) про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь банка, який є і іпотекодержателем, а не з виконання судового рішення чи виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки ( будинок та земельну ділянку належну боржнику [PERSON]І.) , тому суд вважає , що виниклі правовідносини повинні регламентуватися саме Законом України « Про виконавче провадження», а ні нормами спеціального Закону України "Про іпотеку". Також суд при винесені даного процесуального рішення, приймає до уваги , що державний виконавець проводив виконавчі дії ( накладення арештів) в рамках зведеного виконавчого провадження, за виконавчими листами інших перелічених вище стягувачів, тому суд вважає задовольнивши позов в межах заявлених позивачем позовних вимог, суд би порушив права цих стягувачів, оскільки на розсуду суд , вартість спірного житлового будинку та земельної ділянки на даний час, надала би можливість боржнику [PERSON] розрахуватися з усіма стягувачами за виконавчими листами зведеного виконавчого провадження.

Outcome: dismissed