Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

03 липня 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області поштою надійшла позовна заява ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07 жовтня 2010 року, яка мотивується тим, що на підставі вказаного договору відповідачці був наданий кредит у сумі 500 грн. у виді встановленого відновлювального кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки з правом пролонгації. Відповідачка свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів належним чином не виконує, станом на 31 травня 2017 року у неї виникла заборгованість по кредиту в сумі 13623,07 грн., яка складається з наступного: 199,78 грн. - заборгованість за кредитом; 9098,38 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3200 грн. - пеня та комісія; 1124,91 грн. - штраф, з яких 500 грн. - фіксована частина, 624,91 грн. - процентна складова. У добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредиту, процентів, комісії та штрафу. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просив стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту та судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причин свого неприбуття суду не повідомила, хоча належним чином була сповіщена про день, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою позивача та за наявними в справі доказами. Повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 жовтня 2010 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а. с. 6). Своїм підписом у вказаній вище заявці [PERSON] підтвердила, що ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Також вона погодилась з тим, що вказана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між нею та банком договір про надання банківських послуг. Цього ж дня [PERSON] під підпис ознайомилась з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а. с. 7). У подальшому на підставі заяви [PERSON] від 07 жовтня 2010 року, яка фактично є кредитним договором, оскільки спрямована на встановлення цивільних прав та обов'язків сторін та відповідає загальним засадам цивільного законодавства, між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] був укладений договір без номеру, згідно якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки, зі сплатою щомісячних платежів до 25 числа наступного місяця, штрафу при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань: 500 грн. + 5% від ціни позову, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка розраховується за формулою: пеня = пеня 1 (базова процентна ставка по договору / 30, нараховується за кожний день прострочення кредиту) + пеня 2 (1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом чи процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше) (а. с. 4-31). Згідно з пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили, що Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредиту на картці, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки та комісію на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 умов при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від ціни позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.8 умов банк стягує комісію за обслуговування відповідно до тарифів /пам'ятки клієнта/ довідки про умови кредитування, тарифів банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Сплата комісії здійснюється відповідно до п. 2.1.1.3.3 умов і правил. Згідно з п. 2.1.1.15 банк стягує комісію за обслуговування /перевипуск карти у розмірі, встановленому тарифами банку /пам'яткою клієнта (по елітних картах за відкриття, річне, щомісячне обслуговування карткового рахунку) у розмірі, встановленому тарифами банку / пам'яткою клієнта/ довідкою про умови кредитування, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.15.1 умов і правил. Сплата комісій здійснюється відповідно до п. 2.1.1.3.3 умов і правил. Пунктом 1.1.7.12 Умов встановлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит у вигляді відновлювального встановленого ліміту на платіжну картку. Також судом встановлено, що 12 листопада 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 28 липня 2017 року (а. с. 53-54). [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати кредитного боргу, відсотків та комісії у строки, передбачені договором, належним чином не виконувала. Із розрахунку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вбачається, що станом на 31 травня 2017 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 13623,07 грн., яка складається з наступного: 199,78 грн. - заборгованість за кредитом; 9098,38 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3200 грн. - пеня та комісія; 1124,91 грн. - штраф, з яких 500 грн. - фіксована частина, 624,91 грн. - процентна складова (а. с. 4-5). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, заперечення проти позову не надала, розрахунок позивача не спростувала. Суд вважає, що факт порушення [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 12498,16 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 07 жовтня 2010 року, яка складається з наступного: 199,78 грн. - заборгованість за кредитом; 9098,38 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3200 грн. - пеня та комісія за обслуговування кредиту. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача штрафів в сумі 1124,91 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). З огляду на положення ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення. Таким чином, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню. Тобто, з огляду на викладене, з відповідача не можна одночасно стягувати пеню та штрафи за порушення строку платежів, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь банку штрафів в сумі 1124,91 грн. необхідно відмовити. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам слід стягнути 1467,88 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial