Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

06.04.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі-Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі-Відповідач-1) та Українсько-Російського ТОВ фірма «Агробудсервіс» (надалі-Відповідач-2), посилаючись на те, що 22.01.2015 року Українсько-Російським ТОВ фірма «Агробудсервіс» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно Заяви Українсько-Російське ТОВ фірма «Агробудсервіс» приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі-Умови), [PERSON], що розміщені в мережі Інгернет на сайті банку, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 22.01.2015 року (далі - Договір) та взяло на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору Українсько-Російському ТОВ фірмі «Агробудсервіс» було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26004052334794 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, смс-повідомлення або ін.), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк /інтернат клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований [PERSON] через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі. У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] та Клієнта. Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. Відповідно до 3.2.1.1.8. Умов - проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться [PERSON] протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»), Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов зазначає, що Ліміт може бути змінений [PERSON] в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами [PERSON]. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться [PERSON] в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, смс - повідомлення або інших). Свої зобов'язання за договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Українсько-Російському ТОВ фірмі «Агробудсервіс» кредитний ліміт в розмірі 75 000,00 грн. Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4., яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує [PERSON] за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У випадку непогашенім кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує [PERSON] відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права [PERSON] на встановлення іншою строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує [PERSON] пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов - Клієнт сплачує [PERSON] винагороду за використання Ліміту відповідно до п. п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. Відповідно до н. 3.2.1.2.3.4. Умов - [PERSON] має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку, Українсько-Російське ТОВ фірма «Агробудсервіс» станом на 02.03.2016 року має заборгованість 149 707,22 грн., яка складається з наступного: -75 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; -33 375,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -34 602,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. -6 729,63 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Відповідно 3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту , передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п. п. 3.2.1.2.2.. 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує [PERSON] за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла у період, за який сплачується неня , (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації [PERSON] права на встановлення іншого строку повернення кредиту. Клієнт сплачує [PERSON] пеню у розмірі, зазначеному у н. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до 3.2.1.5.4. Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало буз и виконано Клієнтом. Пунктом 3.2.1.6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до [PERSON] заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами. У порушення зазначених норм закону та умов Договору Українсько-Російське ТОВ фірма «Агробудсервіс» зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконало, а саме не сплатило необхідні кошти для погашення заборгованості. Зобов'язаний за вказаним Договором забезпечено порукою: Договором поруки №РОR1422433324839 від 28.01.2015 року (далі - Договір поруки), укладеним з поручителем [PERSON] в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитними договором Українсько-Російського ТОВ фірми «Агробудсервіс». Згідно п.1.1 Договору поруки, предметом є надання поруки [PERSON] перед [PERSON], за виконання Українсько-Російським ТОВ фірмі «Агробудсервіс» всіх своїх обов'язків за Договором б/н від 22.01.2015 року. Відповідно до вимог ст. ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, Боржник та Поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Представник позивача надав до суду клопотання про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3, ч. 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою суду від 27.04.2016 року у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до Українсько-Російського товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Агробудсервіс» про стягнення заборгованості - відмовлено. Провадження у справі відкрито в частині позовних вимог банку щодо стягнення заборгованості до [PERSON] (а.с.38). Згідно зі ст. 16 ЦПК не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі у частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції (між юридичною особою та фізичною особою), і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства (між юридичними особами). Таке вирішення цього спірного процесуального питання не порушує прав жодної зі сторін процесу та відповідає вимогам процесуального закону. Так, згідно зі ст. 543 ЦК у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, за законом у цьому випадку немає так званої обовязкової процесуальної співучасті, тобто законом передбачено право позивача звернутися до суду до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником - за кредитним договором; між кредитором і поручителем (іпотекодавцем тощо) - за відповідним договором, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин. Не виникає проблем у цій ситуації й щодо виконання рішень, які можуть бути ухвалені як у порядку цивільного, так і в порядку господарського судочинства, оскільки стягувачем є одна й та сама особа, банк, і відповідно до ст. 20 Закону від 21 квітня 1996 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» саме стягувачу належить право вибору органу виконавчої служби, якщо виконавчі дії будуть вчинятися на різних територіях, на які поширюються повноваження цих органів. А ст. 544 ЦК врегульовано ситуацію в разі виконання солідарного обовязку одним з боржників раніше від інших. Відповідно до укладеного договору № б/н від 22.01.2015 року Українсько-Російське ТОВ фірма «Агробудсервіс» відкрило поточний рахунок у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином, Українсько-Російське ТОВ фірма «Агробудсервіс» приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг", [PERSON], які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 22.01.2015 року та взяло на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору Українсько-Російському ТОВ фірмі «Агробудсервіс» було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] і Клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (а.с.9-24). Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг», Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований [PERSON] через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі. Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] та Клієнта. Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов зазначає, що Ліміт може бути змінений [PERSON] в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться [PERSON] в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON]. Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди. Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов - Клієнт сплачує [PERSON] винагороду за використання Ліміту відповідно до п. п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. Відповідно 3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, Клієнт виплачує [PERSON] за кожний випадок порушення пеню відповідно до Умов. Сплата пені здійснюється у гривні. Свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши Українсько-Російському ТОВ фірмі «Агробудсервіс» кредитний ліміт у розмірі 75\~000,00 грн. Однак, Українсько-Російським ТОВ фірмою «Агробудсервіс» умови договору не виконані, через що станом на 02.03.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 149 707,22 грн., яка складається з наступного: 75 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 33 375,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 34 602,59 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 6 729,63 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом (а.с.25). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Таким чином, належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В забезпечення виконання зобовязання за даним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 28.01.2015 року був укладений договір поруки, відповідно до умов якого вона надала поруку перед [PERSON] за виконання Українсько-Російським ТОВ фірмою «Агробудсервіс» зобовязання за угодами-приєднання (а.с.26-27). Згідно п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязання в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності. Пунктом 2.1.1 Договору поруки встановлено, що у випадку порушення боржником зобовязання, поручитель доручає кредиторові списувати грошові кошти зі всіх відкритих на імя поручителя рахунків, у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які зараховуються в рахунок погашення заборгованості , послідовності виконання грошових зобовязань. Відповідно до п. 2.4.1 Договору поруки поручитель зобовязаний виконати заобовязання боржника, зазначені в направленій кредитором вимозі, згідно п. п. 2.1.2 та 2.1. Згідно п. 3.1 у випадку невиконання поручителем зобов'язань боржника за угодами, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1% відсотків від суми заборгованості, яка зазначена в письмовій вимозі. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобовязання за цим договором. Пункт 3\~Глави 49 Цивільного кодексу України\~передбачає основні положення договору поруки - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржником за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до\~ст. 555 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки. Крім того, ч. 4\~ст. 559 Цивільного кодексу України\~передбачає наступні умови припинення поруки: - порука припиняється після закінчення строку, встановленому в договорі поруки; У разі, якщо такий строк не встановлено, договір поруки припиняється: - якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя; - якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначив, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам\~статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до п. 24 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Згідно ч. 1\~ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1\~статті 252 ЦК України). У п. 4.1 Договору поруки зазначається, що сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. Таким чином, Договір поруки, який був укладений між позивачем та [PERSON], передбачає строк його виконання та має діяти\~до 28.01.2045 року. Відповідно до частини першої\~статті 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно із частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб'єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов'язок боржника за договором. Правило частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~встановлює припинення поруки як за договором із визначеним строком дії поруки, так і за договорами, в яких строк дії поруки або строк основного зобов'язання встановлений не був. Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов'язання за договором поруки у зв'язку з припиненням такого зобов'язання поручителя. За змістом даної норми кредитор повинен встигнути звернутись до поручителя з вимогою про виконання останнім свого обов'язку за договором поруки, у тому числі в примусовому порядку. 09.03.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надсилав на адресу Українсько-Російського ТОВ фірми «Агробудсервіс» та [PERSON] претензію №50122НАМАS032 з вимогою погашення заборгованості (а.с.28). Вимога кредитора до поручителя полягає в реальному виконанні зобов'язання за боржника, оскільки така вимога може бути заявлена лише в разі настання строку виконання основного зобов'язання. За ч. 1\~ст. 554 ЦК України\~у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст. 543\~ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи, обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених підстав з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 149 707,22 грн. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2\~245,61 грн., оплата якого підтверджується платіжним дорученням (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved