Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

27.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача фізичної особи [PERSON], як власника Інтернет видання Високий Вал про визнання інформації в публікаціях на веб-сайті http:www.newvv.net Високий Вал цього видання під назвою: Як місцеві чиновники фінансують сепаратизм та Тендер у Ніжинській освіті: 1.7 мільйони сепарам і 220 тисяч кому?, а саме інформацію зазначену в наступних цитатах: чотири фірми-одноденки ПП Вірона-НР, ПП Вагра, ПП Пік-Трейд та ПП Пік-Інвест вже за перший рік свого існування (2009) наче за помахом чарівної палички виграли абсолютно всі тендери на вугілля, оголошені бюджетними установами області; але наведені нижче субєкти за сприяння земляків у погонах вміло тасували документи і неякісне вугілля з незаконних луганських копанок по паспорту і накладним йшло (і продовжує надходити) формально з м. Павлоград; отже, обидві фірми були повязаними особами і за Законом мали бути не допущені до бюджетних тендерів, та це не завадило їм за останні 5 років викачати з області понад 20 млн. грн.; [PERSON], власника власника сумнозвісної фірми ПП «ПІК-ІНВЕСТ». Крім того, позивач просить зобовязати власника веб-сайту Чернігівської загальнополітичної газети «Високий Вал» - http:www.svoboda.fm [PERSON], навести спростування розміщеної на сторінках веб-сайту вищенаведеної недостовірної інформації шляхом розміщення на цьому ж сайті в розділі Економіка/Регіон відповідного спростування та принести публічні вибачення. Позов мотивовано тим, що в статті під назвою Як місцеві чиновники фінансують сепаратизм зазначено наступне: …Дивні процеси з постачання твердого палива з Донбасу почалися ще в 2008-2009 роках. Саме в цей час раптово зявляються нові постачальники вугілля з Луганської області. За дивним збігом обставин приблизно в цей же період представники з Луганщини займають високі керівні посади в УМВС у Чернігівській області. Коло замикається. Зявляється реальна криша в погонах. Чотири фірми-одноденки ПП Вірона-НР, ПП Вагра, ПП Пік-Трейд та ПП Пік-Інвест вже за перший рік свого існування (2009) наче за помахом чарівної палички виграли абсолютно всі тендери на вугілля, оголошені бюджетними установами області. Цікаво, що зазначені підприємства зареєстровані в [INFO] і працюють як фірми-прокладки для збагачення луганських. Зрозуміло, що павлоградська реєстрація це ширма, адже сортове вугілля антрацитної групи (АС, АМ, АКО) знаходиться виключно на Донбасі і, на жаль, сьогодні це території повністю контрольовані бойовиками. Але наведені нижче субєкти за сприяння земляків у погонах вміло тасували документи і неякісне вугілля з незаконних луганських копанок по паспорту і накладним йшло (і продовжує надходити) формально з м. Павлоград. …Господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що директор ПП Пік-Трейд [PERSON] та директор ПП Пік-Інвест [PERSON] мають спільну матір [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями актових записів про народження [PERSON] В і [PERSON], а також актовим записом про шлюб [PERSON] А ось і підтвердження наведеного вище. Отже, обидві фірми були повязаними особами і за Законом мали бути не допущені до бюджетних тендерів, та це не завадило їм за останні 5 років викачати з області понад 20 млн. грн. Після революційних подій і звільнення луганських з органів УМВС Чернігівщини деякі наведені факти почали спливати під час перевірок. Зокрема, обласне відділення Антимонопольного комітету змогло довести участь повязаних осіб ПП Пік-Трейд та ПП Пік-Інвест під час тендеру на вугілля, оголошене відділом освіти Ніжинської РДА…. В іншій статті під назвою: Тендер у Ніжинській освіті: 1.7 мільйони сепарам і 220 тисяч кому? зазначено наступне: Класичний дерибан. Вісник державних закупівель (№ 171 від 19.01.2015) повідомив, що тендерний комітет Ніжинського відділу освіти нарешті обрав переможця на постачання вугілля. Ним стала темна конячка ПП Мирненський паливний склад з Херсону. Вартість договору 1.78 млн. грн. Цікаво інше освітяни з невідомих причин відхилили пропозицію місцевої фірми ПП Топ-Максі (м. Ніжин). Місцеві пропонували вугілля по значно нижчій ціні 1.56 млн. грн за весь контракт. Неважко порахувати, що бюджет переплатить за паливо аж 220 тис. грн. Вони в черговий раз ляжуть до кишені начальника Ніжинської освіти [PERSON]? Херсон між Донбасом і Кримом. ПП Мирненський паливний склад і його директор [PERSON] виявився повязаним партнером давнього друга [PERSON] [PERSON], власника сумнозвісної фірми ПП Пік-Інвест, яка до речі теж приймала участь в цих торгах…. Як зазначає позивач, друковані матеріали на сайті «Високий Вал» надруковані автором [PERSON]. Позивач вважає, що викладені в статтях відомості є такими, що принижують його ділову репутацію, в звязку з чим підлягають спростуванню. Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доказів на підтвердження того факту, що відповідач є власником веб-сайту, на якому були надруковані статті не надав, як не надав і докази на обґрунтування своїх позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Згідно із частиною першою статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті майнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вищенаведена стаття Кодексу мала норму (частину третю), в силу якої негативна інформація, поширена про особу, автоматично вважалася недостовірною. Зазначене покладало на особу, яка поширила негативну інформацію про іншу особу, обовязок доведення в суді її достовірності. Законом від 27.03.14 № 1170-VII частину третю статті 277 Кодексу виключено. Тому, в даний час у справах про спростування недостовірної інформації вже не діє презумпція винуватості особи, яка поширила негативну інформацію, що покладає на особу, у відношенні якої поширено негативну інформацію, обовязок доведення в суді не лише факту поширення інформації, але й факту її недостовірності. Відповідно до копії наданого позивачем витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців засновником юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія» [PERSON]» є [PERSON]. Однак це не свідчить про те, що він є власником веб-сайту, на якому було розповсюджено інформацію, яку позивач вважає недостовірною. Згідно із пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Під поняттям „ ділова репутація законодавець визначає усталену оцінку юридичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні та негативні суспільно значущі діяння, як правило у сфері підприємництва, виробничої діяльності, що відома оточуючим, і в силу цього відображена у суспільній свідомості як думка про юридичну особу з точки зору її професійної діяльності. За розясненнями, що містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно повязане з обовязками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоровя або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, [PERSON] і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік, Хендісайд проти Сполученого Королівства) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 27 лютого 2009 р. за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності,честі чи ділової репутації. Що стосується позовних вимог про визнання недостовірною інформації викладеної в статті: «Як місцеві чиновники фінансують сепаратизм», а саме: чотири фірми-одноденки ПП Вірона-НР, ПП Вагра, ПП Пік-Трейд та ПП Пік-Інвест вже за перший рік свого існування (2009) наче за помахом чарівної палички виграли абсолютно всі тендери на вугілля, оголошені бюджетними установами області не підлягають задоволенню, оскільки вислови «чотири фірми одноденки» та «наче за помахом чарівної палички» є критичними судженнями, які не підлягають спростуванню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 47-1 Закону України "Про інформацію", оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних за винятком образи чи наклепу. Відповідно до частин 1 і 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика,оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій,сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Щодо твердження в статті, що чотири фірми виграли абсолютно всі тендери на вугілля, оголошені бюджетними установами області, то позивачем не надано доказів про те, що ПП Вірона-НР, ПП Вагра, ПП Пік-Трейд та ПП Пік-Інвест в перший рік своєї роботи у своїй сукупності не виграли всі тендери, оскільки мова йдеться у статті саме про чотири юоидичні особи, а отже позивачем не доведено, що ця інформація не відповідає дійсності. Позовні вимоги про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності та спростування інформації в частині: «але наведені нижче субєкти за сприяння земляків у погонах вміло тасували документи і неякісне вугілля з незаконних луганських копанок по паспорту і накладним йшло (і продовжує надходити) формально з м. Павлоград; отже, обидві фірми були повязаними особами і за Законом мали бути не допущені до бюджетних тендерів, та це не завадило їм за останні 5 років викачати з області понад 20 млн. грн» не підлягають задоленню, оскільки із тексту статті: «Як місцеві чиновники фінансують сепаратизм?» не стосується позивача, а по тексту статті стосуються ПП Вірона-НР та ПП Вагра. Також суд вважає, що не порушує його право на повагу до ділової репутації наступна інформація, про спростування якої просить позивач: «[PERSON], власника сумнозвісної фірми ПП «ПІК-ІНВЕСТ», оскільки вислів «сумнозвісна фірма» є оціночним судженням, щодо інформації, що [PERSON] є власником цієї фірми, то ця інформація не є такою, що порочить ділову репутацію юридичної особи. За таких обставин, даний позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed