Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

23.05.2014 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2001617278 від 22.11.2012 року в розмірі 20287 грн., та судового збору в розмірі 245 грн. 00 коп. В обґрунтування позовної заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" Дідоха І.З. вказала, що 22 листопада 2012 року між банком - ПАТ «ОТП Банк» та позичальником - [PERSON] був укладений кредитний договір №2001617278. 18 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право грошової вимоги до боржників, пов"язаних з надананими кредитами, у відповідності до укладених кредитних договорів, погашення заборгованостей за якими не відбулось в строк з тих чи інших причин. За даними договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» одержує право вимагати від боржників виконання зобов'язань за кредитним договором. Отже, до позивача перейшли усі права банку щодо права вимоги до відповідача з виконання зобов'язання за договором, а отже, саме на користь позивача має бути стягнута заборгованість, що існує у відповідача на момент звернення до суду з цим позовом. Пунктом 1.1. договору сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку передбаченому договором банк надав позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у п. 1.1. договору, а позичальник прийняв кредит та зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у договорі. Відповідно до пункту 1.4.4 договору за користування кредитом позичальник зобов'язався сплатити банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені договором. Згідно із пунктом 1.2.1 договору повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, в порядку, визначеному 1.4.8 договору. У відповідності до ч. 1.1 кредитного договору сторони кредитного договору визначили відсоткову ставку, як 24 % річних. На виконання умов договору та на підставі наданих кредитних заявок відповідача банк перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у загальному розмірі 13 020 грн. 00 коп. Таким чином, за вказаним договором відповідач отримав від позивача кредитні кошти у розмірі 13020 грн. на строк до 27 листопада 2013 року, а отже, банком був виконаний обов'язок щодо надання грошових коштів у позику, умови щодо якого були визначені договором. Проте, відповідач умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за Договором, що станом на 12.05.202014 року становить: 13020 грн. - за тілом кредиту; 3299 грн. 16 коп. - по відсоткам за користування кредитними коштами; 3968 грн. 58 коп. - комісія по операціям по розрахункам карткою за товари та послуги. Внаслідок тривалого та систематичного невиконання відповідачем його зобов'язань за кредитним договором, банк направив відповідачу вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором в порядку, передбаченому п. 1.9 кредитного договору, однак відповідач жодної відповіді на вимогу не надав, заборгованість, що утворилася за Договором до цього часу не сплатив. Згідно з п. 1.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити Банку відповідну плату. У відповідності до п. З частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом використовується відсоткова ставка у розмірі 24 % річних. З огляду на вищевикладене, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 20 287 грн. 74 коп. та складається з суми заборгованості у розмірі: 13 020 грн. - за тілом кредиту; 3299 грн. 16 коп. - по відсоткам за користування кредитними коштами; 3968 грн. 58 коп. - комісія по операціям по розрахункам карткою за товари та послуги. Представник позивача Дідоха І.З. в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила задовольнити позов, справу розглянути за відсутністю представника позивача та у разі неприбуття в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав, що дало підстави для судового розгляду справи за його відсутністю. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача [PERSON], повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: 22.11.2012 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2001617278, за яким, відповідно до п. 1.1, банк відкрив [PERSON] картковий рахунок, та надав платіжну картку із встановленням ліміту на суму 13020 грн. на строк до 27.11.2013 року (а. с. 5-9). Відповідно до договору факторингу №18/12/2013 від 18.12.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником прав кредитора ПАТ «ОТП Банк» у кредитному договрі №2001617278, укладеному 22.11.2012 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] (а. с. 15-19). Даними розрахунків, наданих позивачем, підтверджується, що станом на 12.05.2014 року сума заборгованості за вказаним кредитним договором - 20287 грн. 74 коп., яка складається: з суми заборгованості у розмірі: 13 020 грн. - за тілом кредиту; 3299 грн. 16 коп. - по відсоткам за користування кредитними коштами; 3968 грн. 58 коп. - комісія по операціям по розрахункам карткою за товари та послуги. (а. с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідністю зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладенням кредитного договору №2001617278 від 22.11.2012 року, та наявності з боку відповідача [PERSON] невиконаних зобов'язань за вказаним кредитним договором. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачем не надані. Внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Банк" значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору. За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved