Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в своїх інтересах та як законний представник [PERSON] з позовом до [PERSON] , ТОВ «САВ-Транс», АТ «СК «Країна» в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви та збільшення суми позовних вимог, просила суд стягнути: - з ТОВ «САВ - Транс» моральну шкоду в розмірі 281300.00 грн.; - з ТОВ «САВ-Транс» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 236900,00 грн.; - з АТ «СК «Країна» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 8700,00 грн. - з АТ «СК «Країна» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 8700, 00 грн. - з АТ «СК « Країна» на користь [PERSON] відшкодування шкоди, заподіяною смертю потерпілого в розмірі 59200,00 грн. - з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди, заподіяною смертю чоловіка в розмірі 3 000 000 грн. - з [PERSON] відшкодування вартості послуги спеціаліста психолога в сумі 6000 грн. - з [PERSON] на користь [PERSON] кошти судового збору в сумі 2102 грн. - з ТОВ «САВ-Транс», АТ «СК «Країна», [PERSON] витрати зі сплати судового збору. - з ТОВ «САВ-Транс», АТ «СК «Країна», [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] , 23 червня 2016 р., близько 23 год. 30 хв., керуючи технічно-справним автобусом Shaolin SLG 6920CGN номерний знак [NUMBER] , здійснював рух на ділянці проїзної частини вул. І. Франка у м. Житомира в напрямку від вул. В. Бердичівської до вул. Хлібної. Здійснюючи проїзд нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул. І. Франка, що є другорядною та вул. 1-го Травня, яка являється головною, порушуючи вимоги п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, у вищевказаний день та час, [PERSON] , керуючи автобусом Shaolin SLG 6920CGN номерний знак [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушуючи вимоги п.33 «дорожні знаки» 2.2 зазначених Правил, здійснив проїзд перехрестя без зупинки, порушуючи вимоги п.16.11 зазначених Правил на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі та як наслідок допустив зіткнення з мотоциклом JAWA номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснював рух по вул. 1-го Травня в напрямку вул.. Шевченка до вул. І. Кочерги в м. Житомирі. 23.06.2016 року внаслідок отриманих тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди помер [PERSON] , що був чоловіком позивача та батьком їх дочки [PERSON] . Позивач зазначила, що оскільки [PERSON] , на час вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «САВ-Транс», шкода має бути відшкодована і підприємством також. Зазначає, що внаслідок трагічної подій зазнала душевних страждань у зв`язку зі смертю чоловіка та донькою батька, що викликало негативні емоції, переживання, втрату душевного спокою. Ухвалою суду від 06.04.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 14.05.2020 року АТ «СК «Країна» подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, незаконними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки повідомлення про ДТП подано позивачем лише 05.01.2018 року, тобто після спливу строку встановленого законом, хоча повинна була бути подана заява про виплату страхового відшкодування. Також зазначено, що на відшкодування моральної шкоди розрахованої позивачем на підставі п. 27,3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в загальному розмірі 17400,00 грн. претендують також батьки загиблого - [PERSON] та [PERSON] , які подали документи на отримання належних їх сум страхового відшкодування. Тому позивачем не лише неправильно розраховано суму страхового відшкодування, а й приховано факт пропуску строку подання заяви на виплату страхового відшкодування, тому просять відмовити у задоволенні позову (том 1, а.с. 47-51). 06.07.2020 ТОВ «САВ-Транс» подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов подано з порушенням строків позовної давності, оскільки строк перебігу позовної давності почався з дати, коли позивач дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто з дати вчинення ДТП, тому просили суд відмовити у задоволенні позову (том 1, а.с. 92-96). 11.08.2020 року АТ «СК «Країна» подано відзив на уточнену позовну заяву в якому представник товариства просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову (том 1, а.с. 144-148). Протокольною ухвалою суду від 27.08.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в позові. Представник відповідача ТОВ «САВ-Транс» в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з позовною давністю. Представник відповідача АТ «СК «Країна» в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, застосувавши строки позовної давності. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, зазначив, що його роботодавцем були здійснені всі відшкодування. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно ст. 55 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 03.01.2017 року у справі №296/8188/16-к відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вказаним вироком встановлено, що [PERSON] , 23 червня 2016 р., близько 23 год. 30 хв., керуючи технічно-справним автобусом Shaolin SLG 6920CGN номерний знак [NUMBER] , здійснював рух на ділянці проїзної частини вул. І. Франка у м. Житомира в напрямку від вул. В. Бердичівської до вул. Хлібної. Здійснюючи проїзд нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вул. І. Франка, що є другорядною та вул. 1-го Травня, яка являється головною, порушуючи вимоги п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, у вищевказаний день та час, [PERSON] , керуючи автобусом Shaolin SLG 6920CGN номерний знак [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушуючи вимоги п.33 «дорожні знаки» 2.2 зазначених Правил, здійснив проїзд перехрестя без зупинки, порушуючи вимоги п.16.11 зазначених Правил на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі та як наслідок допустив зіткнення з мотоциклом JAWA номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який здійснював рух по вул. 1-го Травня в напрямку вул. Шевченка до вул. І. Кочерги в м. Житомирі (том 1, а.с. 19-20). Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2017 року вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 03.01.2017 року щодо [PERSON] в частині призначення основного покарання змінено. Призначено [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, 2 роки обмеження волі. У решті вирок суду залишено без змін (том 1, а.с. 21-23). Постановою Верховного суду від 04.12.2018 року ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16.03.2017 року щодо [PERSON] залишено без змін, а касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області - без задоволення (том 1, а.с. 24-26). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що на час вчинення ДТП власником автобуса Shaolin SLG 6920CGN номерний знак [NUMBER] було ТОВ «САВ-Транс» з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах. Також встановлено, що автобус Shaolin SLG 6920CGN номерний знак [NUMBER] було застраховано в АТ «СК «Країна», що вбачається з полісу № АІ 9522469 (том. 1, а.с.27). Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно до частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В той же час моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим у Законі прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування. Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), від висновків якої вважала за необхідне відступити колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. З такими висновками погодилась Велика Палата Верховного Суду в її постанові від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19). Закон України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено наступне: у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи(ст.22) Відповідно до ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» визначено, що мінімальна заробітна плата станом на 27 серпня 2016 року складала 1450,00 грн. Суд визнає доведеним факт спричинення [PERSON] та [PERSON] неправомірним діями [PERSON] моральної шкоди та приходить до висновку з врахуванням ступеню суспільної небезпеки вчиненого діяння, ступінь вини, глибину душевних страждань потерпілої, пов`язаних із цим, а також

Outcome: partial