Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року . В обґрунтування даної заяви посилається на те, що, станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року він постійно проживав на території України. Заявник [PERSON] народився 14.03.1978 в місті Лисичанськ Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис №433 від 22.03.1978 року від реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області. Заявник [PERSON] у період з 31.08.1987 по 07.06.1993 року виховувався, навчався, проживав та перебував на повному державному забезпеченні в комунальні закладі "Сєвєродонецька обласна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступеї розташованому за адресою вул. Донецька, 1, м. Сєвєродонецьк, Луганської області. У відповідь на адвокатський запит Управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області листом № 4095/10-13 від 07.10.2019 року повідомило, що відповідно до відомостей, які містяться в наявній адресній картотеці (поквартирна картка форма Б) місце проживання заявника було зареєстровані адресою [ADDRESS] ; дата реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання не зазначена, у колонці проставлення дати зняття з реєстрації місця проживання записано слово "осужден". З метою оформлення паспорту громадянина України, заявник звернувся до Покровського районного відділу в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з відповідною заявою. У відповідь на його звернення Покровський районний відділ в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області повідомив, що не може прийняти рішення про оформлення паспорту громадянина України, у зв`язку з тим, що з наданих документів немає можливості встановити належність заявника до громадянства України. Враховуючи вищевикладене, з метою оформлення паспорту громадянина України заявник вимушений звернутися до суду. В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, викладені у заяві, а також суду зазначив про те, що, встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року потрібно заявникові для отримання паспорта громадянина України. В судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] висловила думку, що не заперечує проти задоволення заяви, оскільки було проведено перевіку та встановлено, що заявник дійсно перебував на навчанні в комунальному закладі "Сєвєродонецька обласна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступеї розташованому за адресою вул. Донецька, 1, м. Сєвєродонецьк, Луганської області у зазначений в заяві період. Заінтересованою особою Покровський районний відділ у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надано заяву про розгляд справи без них. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом в ході розгляду справи, [PERSON] народився [INFO] в місті Лисичанськ Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис №433 від 22.03.1978 року від реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області. Заявник [PERSON] у період з 31.08.1987 року по 07.06.1993 року виховувався, навчався, проживав та перебував на повному державному забезпеченні в комунальному закладі "Сєвєродонецька обласна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступеї розташованому за адресою вул. Донецька, 1, м. Сєвєродонецьк, Луганської області. У відповідь на адвокатський запит Управління адміністративних послуг Лисичанської міської ради Луганської області листом № 4095/10-13 від 07.10.2019 року повідомило, що відповідно до відомостей, які містяться в наявній адресній картотеці (поквартирна картка форма Б) місце проживання заявника було зареєстровані адресою [ADDRESS] ; дата реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання не зазначена, у колонці проставлення дати зняття з реєстрації місця проживання записано слово "осужден". З метою оформлення паспорту громадянина України, заявник звернувся до Покровського районного відділу в місті Кривий Ріг Головного управління Держа міграційної служби України в Дніпропетровській області з відповідною заявою. У відповідь на його звернення Покровський районний відділ в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровської області повідомив, що не може прийняти рішення про оформлення паспорту громадянина України, у зв`язку з тим, що з наданих документів немає можливості встановити належність заявника до громадянства України. Вказані обставини, встановлені судом, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно п.1 ст.3 ЗУ «Про громадянство України» N 2235-III від 18.01.2001р., громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Згідно п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України N 215/2001 від 27.03.2001р., для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року ; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року ; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року . Як встановлено судом в ході розгляду справи, факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року підтверджується наступними матеріалами справи: - копією свідоцтва про народження [PERSON] , повторно виданого 13.09.2019 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно якого останній народився [INFO] у м. Лисичанськ, Луганської області; - довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; - Довідкою № 208 від 17.09.2019 року , з якої вбачається, що [PERSON] у період з 31.08.1987 по 07.06.1993 року виховувався, навчався, проживав та перебував на повному державному забезпеченні в комунальні закладі "Сєвєродонецька обласна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступеї розташованому за адресою вул. Донецька, 1, м. Сєвєродонецьк, Луганської області; Як випливає з матеріалів справи, встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року породжує юридичні наслідки, зокрема, є підставою для оформлення та видачі останньому паспорту громадянина України. З урахуванням вищевикладеного, суд, встановивши також те, що, встановлення факту постійного проживання заявника на території України за станом на 24 серпня 1991 року та 13.11.1991 року не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, дійшов висновку про те, що, дана заява є обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, оскільки спосіб захисту прав та інтересів, обраний заявником, є єдиним способом для відновлення прав останнього.

Outcome: approved