Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Вінницької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на 1/5 частку житлового будинку [ADDRESS] . Спадкодавець за життя заповіт не залишив. Єдиним спадкоємцем за законом є його син - позивач у справі. Позивач з вересня 2009 року проживає постійно у м. Чорноморськ, Одеська область, а спадкодавець до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . З часу відкриття спадщини до закінчення шестимісячного строку для його прийняття позивач постійно знаходився у м.Чорноморськ, Одеська область, тобто на великій відстані від місця знаходження спадкового майна. У цей час було запроваджено значні карантинні обмеження, у тому числі рух громадського транспорту було зупинено. 19.08.2021 позивач зміг звернутися із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., однак 05.10.2021 нотаріус відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії з огляду на пропуск строку для прийняття спадщини. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить визначити йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом. У судовому засіданні представник позивача адвокат Лавренчук А.С. позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.1-6). У судовому засіданні представник відповідача за довіреністю Кавка А.С. заперечила щодо задоволення позову. Правом на відзив на позов не скористалася, однак надала суду пояснення (а.с.47-49). Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] у м. Вінниці у віці 80 років помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №1017 від 02 квітня 2020 року згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02 квітня 2020 року (а.с.12). Позивач у справі [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2010 року, де у графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с.11). Спадкодавець [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] відповідно до довідки квартального комітету «Малі Хутори - Центр» від 14 вересня 2021 року №554 (а.с.13). Позивач з 2006 року проживає постійно у м. Чорноморськ (кол. Іллічівськ), Одеська область згідно з відповідними відмітками у його паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Чорноморським МВ ГУ ДМС України в Одеській області 30 грудня 2016 року (а.с.8-9). Згідно з відміткою у трудовій книжці позивача, останній з 2008 року працює у ПрАТ «ІСРЗ» (вулиця Космонавтів, 59, с. Малодолинське, м. Чорноморськ, Одеська область), займає посаду дорожнього майстра по поточному утриманню доріг по 6 розряду (а.с.27-31). У період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року всі будні робочі дні він перебував на робочому місці згідно з табелями обліку робочого часу (а.с.20-26). Згідно з матеріалами спадкової справи №29/2021 до майна померлого [PERSON] , [INFO] позивач подав заяву про прийняття спадщини після померлого. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Заповіт спадкодавець не складав. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 жовтня 2021 року №67/02-31 приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С., остання відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Частина 1 статті 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановлено статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, однак пропустив строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З пояснень представника позивача та матеріалів справи достеменно встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. Зокрема, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029). Внаслідок карантинних обмежень ускладнений рух громадського транспорту та транспорту міжміського, внутрішньо обласного та міжобласного сполучення, обмежена можливість пересування громадян, введено ряд обмежень. Саме необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, призвело до неможливості своєчасно подати позивачем заяву про прийняття спадщини, що суд визнає поважною причиною пропуску строку за ч.1 ст.1270 ЦК України, а тому вбачає підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати слід залишити за позивачем, як на тому наполягав останній у своїй позовній заяві. На підставі викладеного та

Outcome: approved