Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач КС «Кредит-СоюЗ» звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідно до договору кредиту (кредитної лінії) № Че-0025 від 28.01.2014року [PERSON] отримав кредит в розмірі 85350 грн., строком на 12 місяців. В забезпечення виконання зазначеного кредитного договору між КС «Кредит-СоюЗ» та [PERSON] був укладений договір поруки № Че-0025-П від 28.01.2014 року, відповідно до якого передбачено солідарну відповідальність поручителя та позичальника за договором кредитної лініїі № Че-0025. В зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору кредиту виникла заборгованість станом на 29.04.2014 року в розмірі 100 081,64 грн., в тому числі 85350грн. непогашена сума кредиту, 8418,08 грн. відсотки за користування кредитом та 6313,56 відсотків згідно п.4.4 договору кредитної лінії в зв'язку з порушенням умов кредитування, вказану суму заборгованості та судові витрати позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку. Представник прозивача Андрущенко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги збільшив та просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 122 179 грн. станом на 21.08.2014р. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки в дійсності отримані за договором від 28.01.2014р. кошти 85 350 грн. позичальник повернув, однак позивачем вказані кошти без законних підстав були зараховані в якості боргу по відсотках по іншому кредитному договору від 22.11.2011р. Також вказувала, що позичальнику не була надана повна інформація про сукупну вартість кредиту, чим порушені його права як споживача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини, що регулюються нормами цивільного законодавства. 28.01.2014 року між [PERSON] та КС «Кредит-СоюЗ» укладений договір кредиту (кредитної лінії) № Че-0025, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 85350грн., строком на 12 місяців, до 28.01.2015р., цільове призначення - комерційні потреби. Згідно п.4.3 договору Кредитної лінії плата за користування кредитом становить сорок процентів річних від суми залишку кредиту, проценти нараховуються на фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання. Пунктом 4.4. договору встановлено, що у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком, плата за користування кредитом становить 90% річних, а процентна ставка встановлена п. 4.3 договору не застосовується. В забезпечення виконання умов договору кредитної лінії № Че-0025 від 28.01.2014року між КС «Кредит-СоюЗ» та [PERSON], був укладений договір поруки № Че-0025-П від 28.01.2014року, відповідно до якого передбачено солідарну відповідальність поручителя та позичальника за договором кредиту (кредитної лініїі). Згідно п.4 Договору поруки сторонами встановлений строк поруки - порука припиняється у випадку, якщо кредитором не пред'явлено вимоги до поручителя протягом 8 років з дня укладення цього договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом третім ч. 1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Частиною 4 ст.8 указаного Закону "Про кредитні спілки" передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону. Згідно із ч.3 ст.5, п.3 ч.1 ст.34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" таким видом діяльності є надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, до яких не відносяться внески членів кредитної спілки, що спрямовуються на формування капіталу кредитної спілки. Отже, за змістом зазначених вище норм закону діяльність кредитної установи з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу самої кредитної установи, внесків членів кредитної спілки, не потребує отримання ліцензії. КС «Кредит-СоюЗ» на період з 09.05.2010 року по 09.05.2015року була видана ліцензія № 448298 на надання фінансових послуг (діяльність кредитної спілки по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки). Судом встановлено, що кредитною спілкою «Кредит Союз» [PERSON] за договором кредиту № Че-0025 від 28.01.2014р. був наданий кредит в сумі 85 350 грн. за рахунок капіталу самої кредитної установи, об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст.1054 ЦК України. Відповідно до п.6.2 договору кредиту від 28.01.2014р. спілка має право вимагати дострокового повернення кредиту у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або відсотків на строк більше 1 місяця. [PERSON] скористався кредитом в сумі 85350грн., що підтверджено видатковим касовим ордером від 29.01.2014р., в якому позичальник особисто написав про отримання ним зазначеної суми кредитних коштів, однак взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту не виконав належним чином, порушив умови договору кредиту. Жодного погашення кредиту в рахунок погашення кредиту не оплатив. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору кредитної лінії від 28.01.2014 року заборгованість [PERSON] станом на 12.08.2014 року складає 122 179,11 грн., в тому числі 85350 грн. непогашена сума кредиту, 18239,18грн. відсотків за користування грошима та відсотки, згідно п.4.4 договору кредитної лінії 18589,93 грн., що підтверджено наданим позивачем розрахунком боргу, з яким погоджується суд, відповідачі не надали суду доказів про неправильність вказаного розрахунку. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного законодавства, а у випадку отримання кредиту для споживчих потреб також з урахуванням статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів". Пунктом 8.9 договору кредиту лінії від 28.01.2014 року позичальник [PERSON] підтвердив, що інформація надана Спілкою з дотриманням Закону України "Про захист прав споживачів", аткож надана йому інформація забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав'язування її придбання. Крім того, цільове призначення кредитних коштів згідно п. 2.4. зазначеного договору сторонами визначено на комерційні цілі. Підписанням кредитного договору, анкети позичальника, фактом отримання і використання кредиту, відповідачем підтверджено, що останній в повному обсязі ознайомлювався з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору та договору поруки, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Суд виходить з того, що обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами кредитного договору, яким визначено основне зобовязання боржника з повернення кредиту у визначений строк та оплату відсотків за час користування кредитом, забезпечення виконання даного основного зобов'язання здійснює поручитель. Під час укладення договору поруки в забезпечення кредитних зобов'язань [PERSON] заперечень щодо змісту кредитного договору не мав. Такі умови укладених між КС сторонами договору кредитної лінії та договору поруки були погоджені у встановленому законом порядку та поручитель проти них не заперечував. Отже, такі умови договорів є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. При укладенні зазначених правочинів не існувало ніяких умов, які б примусили відповідачі прийняти їх умови на вкрай невигідних для себе умовах. Протягом періоду кредитування за договором № Че-0025 від 28.01.2014р. основне зобов'язання [PERSON] за договором від 28.01.2014р. не змінювалось - відсоткова ставка залишається 40% річних, строк повернння кредиту не продовжувався, не укладалось жодних додаткових угод щодо встановлення нових умов, відмінних від тих, які містяться в договорі № Че-0025 від 28.01.2014року. Таким чином, нарахування відсотків за час фактичного користування кредитом, в зв'язку з порушенням позичальником кредитних зобов'язань, не є пов'язаним із зміною основного зобов'язання, відбулось в рамках погоджених позивачем умов договору поруки і кредитного договору в зв'язку з порушенням позичальником взятих на себе зобов'язань, згідно п. 2.1 договору поруки поручитель зобов'язався перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Посилання представника відповідача про те, що кошти 85 350 грн. позичальник повернув, однак позивачем вказані кошти без законних підстав були зараховані в якості боргу по відсотках по іншому кредитному договору від 22.11.2011р. суд вважає такими, що не обгрунтовують заперечення проти позову, оскільки спростовуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 574 від 29.01.2014р., згідно з якою вказана підстава сплати даних коштів - на повернення кредиту та відсотків по кредитному договору № Че-0782 від 22.11.2011р. Вказана квитанція була видана [PERSON] 29.01.2014р. після отримання від нього коштів та позичальником надана суду в додаток до заперечення від 26.08.2014р., до цього моменту позичальник не мав заперечень проти вказаної у зазначеній квитанції підстави оплати коштів. Отримавши кредит за договором від 28.01.2014р. відповідач мав право розпорядитись даними коштами на свій розсуд, в тому числі погасити заборгованість за іншим кредитним договором. В силу вимог ст.88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1221,80грн. з відповідачів у рівних частках, по 610,90 грн. з кожного, оскільки відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених законом або договором, відповідно до умов договору поруки від 28.01.2014р. не передбачено солідарну відповідальність відповідачів з відшкодування судових витрат.

Outcome: approved