Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявник просила встановити факт народження дитини [PERSON], який народився 21.12.2015 року у м. Донецьк у матері [PERSON], [INFO] та батька [PERSON], [INFO]. Заява мотивована тим, що 21.12.2015 року о 09.20 год. в приміщенні лікарні м. Донецька у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON]. Всі наявні та отримані документи видані на тимчасово окупованій території в м. Донецьк. З метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, заявниця [PERSON] вирішила переїхати до м. Запоріжжя. [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського відділу реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції з питанням отримання нового свідоцтва про народження дитини, проте їй розяснили, що для реєстрації народження дитини потрібно надати дублікат медичного свідоцтва про народження за встановленою формою або рішенням суду про встановлення факту народження. Також пояснили, що видані медичне свідоцтво про народження та свідоцтво про народження є недійсними, оскільки державні органи на території України не визнають документів виданих органами, які знаходяться на території не підконтрольній Україні. У звязку з вищевикладеними обставинами заявник змушена була звернутися до суду для встановлення факту народження свого сина. Заявник у судове засідання не зявилась, проте її представник надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, вимоги зазначені у заяві підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], народилась у м. Харків, зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки №2304006149 від 03.03.2015 року, про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, заявниця є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та на даний час проживає в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №082080 від 28.04.2007 року [PERSON] та [PERSON], 28.04.2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №161 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії ДНР №004705, виданого Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої Донецької народної республіки, [PERSON] народився 21.12.2015 року у м. Донецьк, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Дане свідоцтво про народження відповідно до\~ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234\~ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно до п.18\~Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявниці для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. Відповідно до\~ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ч.1\~ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини у даному випадку шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для реалізації нею батьківських прав відносно дитини, а відтак підстав для відмови в задоволенні заяви суд не вбачає. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надають можливість отримати громадянам України свідоцтво про народження їх дитини, виданого державним органом України.

Outcome: approved