Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Представник ТМО "Психіатрія" у м. Києві звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку відносно [PERSON], [INFO], яку 10.04.2016 р. було госпіталізовано до відділення №3 ТМО "Психіатрія" з підстав: агресивних висловлювань та тенденцій по відношенню до оточуючих, неспроможністю самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, та у зв'язку з потребою примусового лікування. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву. Пояснив, що 10.04.2016 року каретою швидкої допомоги було госпіталізовано [PERSON] до №3 відділення ТМО «Психіатрія». [PERSON] відмовилась від лікування в добровільному порядку, при цьому проявляла агресивну поведінку до оточуючих (сусідів та батька), наявністю параноїчної ідеї по відношенню до сусідів. Остання госпіталізація відбулася 07.08.2012 р. до ТМО «Психіатрія» та тривала по 10.08.2012 р., з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Виражений апатико-дисоціативний дефект. Параноїдний синдром». Психічний стан пацієнта на момент огляду ЛКК: орієнтовано всебічно правильно, активно вступає в контакт. Заявляє, що «не має жодних проблем з психічним здоров'ям, і раніше ніколи не лікувалася, а архівні виписки підроблені, щоб тримати її в психіатричній лікарні». Зі слів хворої: «її сусіди шкодять їй спеціально, наприклад взяли в неї гроші на ремонт, який зробили неякісно, та спеціально заляпали фарбою підлогу біля її квартири». Запевняє, що батько та її сестра - їй не родичі, а чужі люди» з якими вона проживає. Підтверджує, що лаялася та погрожувала сусідам, проте агресією це не вважає. Раптово під час бесіди замовкає, вдивляється в лікарів і вимагає: «перестаньте на мене впливати, бо в мене губи від цього сохнуть». Обмани сприйняття заперечує. Мислення паралогічне. Не критична. Від госпіталізації категорично відмовляється. Лається в бік лікарів, погрожує їм. На даний момент [PERSON] знаходиться у відділенні №3 з таким же діагнозом . [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти її госпіталізації в примусовому порядку, оскільки вважає себе цілком здоровою, не потребує лікування. Підтвердила, що раніше проходила лікування в ТМО «Психіатрія». До сусідів відноситься критично з приводу ремонту, тому писала їм погрозливі записки. На даний час заявила, що збирається виїхати в гості до сина до Америки. Заінтересована особа [PERSON], яка є сестрою [PERSON], не заперечувала проти поміщення сестри в психіатричну лікарню для проходження лікування. Зазначила, що остання проявляє агресивну поведінку щодо оточуючих, погрожує сусідам, їх дітям, які бояться виходити на вулицю, сестра агресивно кричить нецензурною лайкою, до свого батька звертається з питанням : «навіщо ти вбив мого батька?» і кидається в бійку, після чого втікає. Прокурор Іванова О.П. заяву підтримала . Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Як встановлено в судовому засіданні, 10.04.2016 року [PERSON], було госпіталізовано до відділення №3 ТМО «Психіатрія» у м. Києві, в зв'язку з агресивною поведінкою по відношенню до оточуючих, наявністю параноїдних ідей по відношенню до сусідів. Згідно медичної карти стаціонарного хворого №2361 ТМО «Психіатрія» [PERSON] страждає захворюванням з діагнозом «шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Виражений апатико-дисоціативний дефект. Параноїдний синдром». 11.04.2016 року оглянута ЛКК ТМО «Психіатрія» у м. Києві в складі голови ЛКК Лебедєва Д.С., в.о.заввідділення №3 Новіка В.М., лікаря-психіатра [PERSON] Згідно висновку ЛКК: у зв'язку з відмовою пацієнтки проходити лікування на загальних підставах, враховуючи агресивні висловлювання до оточуючих, нездатність самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» просили суд ухвалити рішення щодо госпіталізації [PERSON] З наданих суду матеріалів вбачається, що остання відмовилася проходити лікування на загальних підставах, заперечуючи проти проведення курсу лікування з метою покращення її стану, про свою відмову також заявила в судовому засіданні. Тобто, своєю поведінкою представляє реальну загрозу своєму життю та життю оточуючих, та близьких, також не може самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує життєдіяльність, тому суд приходить до висновку про задоволення заяви про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ч. 2 ст. 282 ЦПК України рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved