Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначив, що 16.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 156/28-381, згідно якого остання отримала кредит в сумі 26 050 доларів США зі сплатою 11,6 відсотків річних, та згідно графіку погашення та порядку повернення кредиту та відсотків з кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 10.10.2015 року. Відповідач зобов'язався повернути банку кредит та сплатити за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі та строки, передбачені договором. 16.10.2008 року, в якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, між банком та [PERSON] було укладено договір застави № 156/28-382. Відповідно до умов договору застави, предметом застави є рухоме майно а саме: автомобіль марки «Mitsubishi L200», номер кузова [NUMBER] державний номер [NUMBER]. Відповідач умови кредитного договору порушила, у зв'язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 33159,39 доларів США, що в еквіваленті по офіційному курсу НБУ становить 433 502 грн. 97 коп., та яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 298 798 грн. 63 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 93 892 грн. 04 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 28 923 грн. 99 коп., та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 11 888 грн. 31 коп., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на їх користь та просив стягнути судовий збір у розмірі 3 654 грн. Представник позивача Самохвалов С.В. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розгляд справи вести в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, в разі неявки відповідача у судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно відповіді № 25-2943 від 09.10.2014 року з Жовтневого РВ у місті Маріуполі ГУДМС України в Донецькій області, [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання, які направлені судом на вказану адресу були повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] було уклало договір № 156/28-381, на підставі якого банк надав останній кредит в сумі 26 050 доларів США терміном до 10.10.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,6 % річних (а.с.19-24). 16.10.2008 року позивач уклав з [PERSON] договор застави № 156/28-382, відповідно до умов якого, в якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, предметом застави стало рухоме майно а саме: автомобіль марки «Mitsubishi L200», номер кузова [NUMBER] державний номер [NUMBER] (а.с.14-18). Відповідач умови повернення кредиту належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 18.08.2014 року, утворилась заборгованість у розмірі 33159,39 доларів США, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22855.62 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 7181,96 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2212,45 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 909,36 доларів США (а.с.12-13). Згідно статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до ч.2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статей 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-VI "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Національним банком України 05.10.2011 року видано Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» генеральну ліцензію № 5 на здійснення валютних операцій, зокрема здійснення валютних операцій на валютному ринку України, які належать до фінансових послуг згідно зі ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання фінансових послуг (а.с.48-50). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.3.9 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погасити кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями. Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Верховним Судом України висловлена аналогічна правова позиція в постанові від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду, який зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст.214 ЦПК України при виборі правової норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України. Враховуючи порушення відповідачем умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, яка утворилась станом на 18.08.2014 року, у розмірі 33159,39 доларів США, та яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22855.62 доларів США, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 7181,96 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 2212,45 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 909,36 доларів США. Відповідно до ст. 88 ЦПК в зв'язку з задоволенням позову в повному обсязі, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3 654 грн. На підставі ч.1 ст. 61, ст. 99 Конституції України, ст.ст. 19, 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ч.3 ст. 509, 533, 549, 599, 611, 624, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved