Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН", третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що у березні 2021 року за місцем своєї роботи, вона дізналась про те, що на її заробітну плату звернуто стягнення згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату ВП №64422744 від 12.02.2021 року, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. на виконання виконавчого напису №112779 від 30.11.2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з неї, [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" заборгованості в сумі 115264,40 грн. 22.04.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. своїм листом №2347 від 22.04.2021 року відмовив її представнику в наданні матеріалів ВП №64422744 від 12.02.2021 року. Зазначає, що оскільки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 18.02.2021 року № 1 та на підставі п. "е", п. "з" п.2 ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про нотаріат" на даний час позбавлена права здійснювати нотаріальну діяльність, то вона була позбавлена можливості отримати у останнього нотаріальну справу та копії усіх виконавчих документів, на підставі яких і було вчинено виконавчий напис №112779 від 30.11.2020 року про стягнення з неї на користь ТОВ "ВЕЛЛФІН" заборгованості в сумі 115 264,40 грн. Будь-яких листів від відповідача чи від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., які б передували вчиненню спірного виконавчого напису, вона не отримувала, як і власне копію самого виконавчого напису. Крім того, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт майна та заборону на його відчуження, про звернення стягнення на майно та будь-які листи від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. вона також не отримувала. Із постанови про звернення стягнення на заробітну плату ВП №64422744 від 12.02.2021 року, яку вона отримала в бухгалтерії за місцем своєї роботи, їй стало відомо, що постанова винесена приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. на виконання виконавчого напису №112779 від 30.11.2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з неї, [PERSON] на користь ТОВ "ВЕЛЛФІН" заборгованості в сумі 115264,40 грн.. Вказану заборгованість вона не визнає, оскільки не має фінансових зобов`язань перед відповідачем. У зв`язку з чим вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального кругу Горай О.С., вчинений з порушенням норм чинного законодавства України, а отже підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Так, здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 ЗУ «Про нотаріат», постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Однак, вона не укладала кредитні договори, які були нотаріально посвідченими та зареєстрованими у реєстрі правочинів. Крім того, однією з основних умов вчинення виконавчих написів, є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Однак, будь-яких листів від відповідача чи то від приватного нотаріуса, які б передували вчиненню спірного виконавчого напису вона не отримувала, як і власне копію самого виконавчого напису. У зв`язку з чим вона взагалі була позбавлена можливості дізнатись про наявність чи відсутність заборгованості, її розмір, визнати чи оспорити її наявність взагалі чи частково, за якою саме угодою виникла ця заборгованість, за який період вона була нарахована та інше. Зазначила, що приватним нотаріусом не було перевірено строк позовної давності та не наведено обґрунтування на підставі належних документів, що має місце безспірна заборгованість. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, №112779 від 30.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з неї, [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" заборгованості в сумі 115 264,40 грн. також стягнути з відповідача на її користь незаконно утриманні із її заробітної плати кошти в розмірі 5413,04 грн. а також судові витрати, які складаються із судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою від 27 квітня 2021 року було задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 112779 від 30.11.2020 року, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Горай Олегом Станіславовичем про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" заборгованості в сумі 115 264,40 грн., що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області - Теличко В.А., згідно виконавчого провадження №64422744. Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, з підстав викладених у позовній заяві, на їх задоволенні у повному обсязі наполягає. Представник відповідача у судове засідання неодноразово не з`являвся, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином , причини неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань також не надходило. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялися у встановленому законом порядку, письмових пояснень щодо позову не надали. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 12 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А., на підставі виконавчого напису№112779, виданого 30.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ІЕЛЛФІН" суми боргу у загальному розмірі 115264,40 грн., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( ВП №64422744), якою звернено стягнення на доходи боржника - [PERSON] , що отримує дохід від Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат " ( а.с.8). Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, що позивач про існування даного виконавчого напису дізналася, лише тоді, коли із отримуваної нею в АТ "Марганецький ГЗК" заробітної плати почали вираховувати заборгованість, на підставі виконавчого провадження №64422744 по виконавчому напису №112779 від 30.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу - Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФЕЛЛФІН" заборгованості в сумі 115264,40 грн. Будь-яких листів від відповідача чи то від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу - Горай О.С., які б передували вчинення спірного виконавчого напису, остання не отримувала, як і копію самого виконавчого провадження. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт майна та заборону на його відчуження, про звернення стягнення на майно та будь-які листи від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. позивач також не отримувала. На запит адвоката позивача, приватним виконавцем Теличком В.А. інформація з цього приводу також надана не була, були надані лише рекомендації. Так, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. від 22.04.2021 року №2347 адвокату Касьян Л.Л., на її адвокатський запит було повідомлено про те, що із змістом процесуальних документів, що містяться в матеріалах виконавчого провадження, виконавчого документа на підставі якого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, заяви про примусове виконання рішення, довіреностей тощо, остання має змогу ознайомитись за допомогою ідентифікатора доступу, що містяться в постанові про відкриття виконавчого провадження, яка була скерована рекомендованим листом, трекінг відправлення №4908300119650, на адресу боржника, що зазначена у виконавчому документі. Також проінформовано про порядок відвідування офісу приватного виконавця та за яких підстав ( а.с. 9-10). Таким чином позивач була позбавлена можливості дізнатись про наявність чи відсутність заборгованості, її розмір, визнати чи оспорити її наявність взагалі, чи частково, за якою саме угодою виникла заборгованість та за який період вона була нарахована. Копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Теличком В.А. ВП №64422744 від 12.02.2021 року позивач отримала лише в бухгалтерії за місцем своєї роботи, з якої їй і стало відомо про те, що вказана постанова винесена приватним виконавцем на підставі виконавчого напису №112779 від 30.11.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ВЕЛЛФІН" заборгованості в сумі 115264,40 грн. Вказану заборгованість позивач не визнає з тих підстав, що не має перед відповідачем ніяких фінансових пов`язань. Також вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального кругу Гораєм, з порушенням норм чинного законодавства України, а отже підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Підстави та порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису регулюється Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Відповідно до положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», частина 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, цей Перелік документів не передбачає. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 серпня 2019 року в справі за № 569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст.87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц. Відомостей, чи надавалися відповідачем приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу - Гораю О.С. оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості для вчинення ним виконавчого напису матеріали справи не містять. Зазначені обставини свідчать, що заборгованість позивача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" на час вчинення виконавчого напису не була безспірною, а сама процедура вчинення виконавчого напису була порушена. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю " ВЕЛЛФІН" на к [PERSON] незаконно утриманих, із її заробітної плати, кошів в розмірі 5413,04 гривні, суд виходить з наступного. Згідно Постанови Верховного Суду від 12.11.20 року у справі № 200/3452/17 - справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15. В даному випадку, правовою підставою набуття відповідачем коштів утриманих із заробітної плати позивача став спірний виконавчий напис нотаріуса №112779 від 30.11.2020 року, який виконанню не підлягає. Тому, правова підстава для отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" грошових коштів відпала, і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст. 1212 ЦК України. Розрахунковим листом АТ "Марганецький ГЗК" підтверджується, що із заробітної плати, нарахованої [PERSON] за лютий та березень місяць 2021 року утримано відрахування за виконавчим листом в розмірі - 5413,04 гривень ( а.с. 18-19). Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 908,00 грн., а також при подачі заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.

Outcome: approved