Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

ЛКП «Сигнівка» звернулося в суд з позовом до [PERSON], який в процесі розгляду справи позивач уточнив і остаточно просив стягнути з відповідача 2533,34 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2010 року по 01.10.2013 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу надаються житлово-комунальних послуги за адресою: [ADDRESS], якими він користується, проте належним чином не виконує своїх обов'язків щодо їх оплати, що й спричинило виникнення заборгованості в зазначеному вище розмірі, яка складається із заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1103,47 грн. та за центральне опалення - 1429,87 грн. Зазначає, що оскільки ЛКП «Сигнівка» 15.01.2014 року зверталося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржника суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, який 21.03.2014 року скасовано, зазначені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні. Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2014 року та 23.10.2014 року позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, в судове засідання 10.11.2014 року не з'явилася, подала заяву, в якій просить продовжувати і завершувати розгляд справи за її відсутності, прийняти рішення з врахуванням поданої нею заяви про зменшення розміру позовних вимог, а також не стягувати з відповідача сплаченої ЛКП «Сигнівка» суми судового збору. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що стверджується розпискою про повідомлення про судовий розгляд (а.с.164), в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. В судових засіданнях 16.06.2014 року та 23.10.2014 року позовні вимоги заперечив, покликаючись на необґрунтованість таких. Між тим, 10.11.2014 року [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що визнає уточнені позовні вимоги ЛКП «Сигнівка» про стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 2533,34 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON], який зареєстрований і проживає в такій, що стверджується довідкою ЛКП «Сигнівка» № 1652 від 31.03.2014 року. У відповідності до п.1.1 рішення Львівської міської ради №365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у місті Львові», виконавцем житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова з управління будинком, спорудою або групою будинків та їх утримання є львівські комунальні житлово-експлуатаційні підприємства. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Із матеріалів справи вбачається, що будинок № 190, в якому знаходиться належна [PERSON] квартира [ADDRESS], перебуває на балансі та обслуговується ЛКП «Сигнівка», позивач надає за вказаною адресою споживачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, і центрального опалення. Судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 31.01.2014 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 5815,07 грн., даний наказ скасовано судом 21.03.2014 року (а.с.5). Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст. 13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст.16 Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Перелік житлово-комунальних послуг, що надаються споживачу, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку (споруди). Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. Згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду ЖБК, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Обов'язок на власників жилого приміщення по несенню витрат на утримання будинку і прибудинкової території, сплаті комунальних послуг покладений також нормами ст. 322 ЦК України, ст.ст. 12,13,20, 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8.10.1992 року, п.п. 17, 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно наданих позивачем розрахунків (а.с. 6-7) та уточнених позовних вимог (заява в матеріалах справи), за період з 01.10.2010 року до 01.10.2013 року заборгованості споживача за адресою: [ADDRESS] за житлово-комунальні послуги складає 2533,34 грн., з яких за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1103,47 грн. та за центральне опалення - 1429,87 грн. Проти стягнення такої суми заборгованості відповідач не заперечив, про що подав відповідну заяву. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично склалися правовідносини з надання житлово-комунальних послуг і оплати за них. Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надає відповідачеві послуги з утримання будинку та прибудинкових територій і з центрального опалення відповідачем суду не надано, він від таких послуг не відмовлявся та використовував для власних потреб, тим самим визнавав наявність правовідносин з ЛКП «Сигнівка». Між тим, слід зауважити, що відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з приписами ст. 322 ЦК України саме власник майна зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в разі, коли жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача підлягають судовому захисту, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість, яка утворилась з 01.10.2010 року до 01.10.2013 року і складає, згідно даних представленого позивачем розрахунку, 2533,34 грн., з яких заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1103,47 грн., за центральне опалення - 1429,87 грн. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши на користь ЛКП «Сигнівка» із [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2010 року по 03.11.2011 року в розмірі 2533,34 грн. Згідно заяви представника позивача від 10.11.2014 року ЛКП «Сигнівка» відмовилось від вимоги щодо стягнення з відповідача судових втрат, а тому, враховуючи закріплений у ст.11 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає, що підстави для стягнення з [PERSON] суми сплаченого позивачем судового збору відсутні.

Outcome: approved