Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із указаним позовом, у якому указав, що 25.10.2007 між ним, як орендарем, та Тростянецькою РДА Сумської області, як орендодавцем, укладено договір оренди землі, відповідно до пунктів 1,2 якого орендодавець передав, а він прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області. У оренду була передана земельна ділянка загальною площею 88,8051 га , у т.ч.55,3581 га ріллі - землі резервного фонду, 33,4470 га ріллі - землі запасу, кадастрові номери: [NUMBER], [NUMBER]. Указаний договір укладено строком на 10 років, після закінчення строку дії якого позивач, як орендар, має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі він, як орендар, повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. На протязі 2011-2012 років, він та члени його родини, відповідно до закону, приватизували земельну ділянку загальною площею 55,3581 га ріллі земель резервного фонду і стали власниками. 24.10.2012 він уклав із Тростянецькою РДА додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 25.10.2007, відповідно до якої було викладено деякі пункти у новій редакції, а саме: п.2 - в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 33,6514 гектарів ріллі; п.5 - нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 660694,25 грн.; п.9 - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі протягом року у розмірі 19820,83 грн. в рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки землі. До закінчення строку дії договору оренди землі він добросовісно виконував всі умови укладеної угоди, своєчасно сплачував оренду плату, використовував предмет оренди виключно за цільовим призначенням. Наприкінці строку дії договору, він, як орендар земельної ділянки, 21.09.2017 (більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору) звернувся до відповідача з листом - повідомленням про поновлення договору оренди землі від 25.10.2017, терміном на 10 років. До указаного листа-повідомлення позивачем було додано три примірники додаткової угоди. Даний лист-повідомлення було отримане відповідачем 21.09.2017. У строк до 03.01.2018 від відповідача на адресу позивача не надійшов примірник додаткової угоди про поновлення договору або вмотивована відмова у поновленні даного договору. Лише 28.12.2017 позивачем був отриманий лист, у якому відповідач посилався на те, що на адресу позивача надсилалася письмова відмова за №П-13048-5467/6-17 від 20.10.2017, хоча такого листа з відмовою він не отримував. Посилаючись на те, що він, як орендар наданої йому земельної ділянки, у відповідності до приписів ст.33 Закону України «Про оренду землі» та п.8 договору від 25.10.2007, своєчасно скористався своїм правом звернення до відповідача з пропозицією поновити договір, надіславши більш ніж за 30 днів до спливу строку договору оренди лист-повідомлення про намір укладення договору оренди землі на новий строк, тобто виконав всі вимоги Закону, які є обов'язковими для поновлення договору оренди землі, а відповідач, як орендодавець, всупереч вимогам частини п'ятої ст. 33 цього Закону не розглянув у місячний термін надісланий ним лист-повідомлення від 21.09.2017 з проектом додаткової угоди, не уклав з ним додаткову угоду про поновлення договору оренди землі і не направляв у визначений термін лист-повідомлення про прийняте рішення, позивач вважає, що його вимоги, виходячи із приписів ч.ч.8,9 ст.33 Закону України «Про оренду землі», є правомірними. За указаних обставин позивач просить визнати укладеною угоду до договору оренди земельної ділянки від 25.10.2007, зареєстрованого у Тростянецькому районному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.11.2007 за №040763504050, укладеного між ним та Тростянецькою РДА, об'єктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 88,8051 га, у тому числі: 55,3581 га ріллі - землі резервного фонду, 33,4470 га ріллі - землі запасу, кадастрові номери: [NUMBER], [NUMBER], у відповідності до ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у новій редакції, відповідно до резолютивної частини позовних вимог. Не погоджуючись із заявленим позовними вимогами, у відповідності до ст.178 ЦПК України, представником відповідача було подано відзив на позов, у якому представник указав, що позивачем під час направлення 21.09.2017 листа-повідомлення щодо поновлення договору оренди землі від 25.05.2007 не було надано потрібні документи. При розгляді наданих позивачем матеріалів було встановлено, що згідно додаткової угоди, доданої до звернення позивача, пропонувалося поновити термін дії договору строком на 10 років з орендною платою у розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Головним управлінням зверталася увага позивача, що згідно з вимогами ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3% від нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12% від нормативної грошової оцінки. У зв'язку із складною економічною ситуацією в Україні позивачу було запропоновано у листі - повідомленні про прийняте рішення від 20.10.2017 П-13048-5468/6-17 поновити термін дії договору строком на 7 років з орендною платою - у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також даним листом повідомлялося позивачу про те, що розпорядженням голови Тростянецької РДА від 22.10.2012 за №562-ОД до Договору внесені зміни у частині зменшення площі орендованих земельних ділянок та в частині збільшення розміру орендної плати. Однак додаткової угоди про внесення змін до договору укладено та підписано не було. Також управління повідомляло позивача про те, що за умови усунення зазначених зауважень розгляне питання про поновлення договору. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк, у зв'язку з чим договір оренди землі між сторонами не поновлений, а тому договір припинив свою дію відповідно до положень статті 31 Закону України «Про оренду землі». Переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі на спірну земельну ділянку припинилось за спливом строку договору, на який його було укладено, тому відсутні правові підстави для задоволення позову на умовах переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі від 25.05.2007 (а.с.59-63). У свою чергу, позивач, відповідно до ст.179 ЦПК України, подав до суду відповідь на указаний відзив. У даній відповіді позивач зазначив, що вважає доводи, викладені у відзиві відповідача такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і не підлягають до врахування при винесенні рішення по справі. Крім того, позивач звертав увагу на те, що відповідачем не було надано беззаперечних доказів відправлення йому листа-повідомлення з обґрунтуванням причин відмови. Просив урахувати приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі», п.8 договору оренди землі від 25.05.2007, відповідно до яких він, як орендар скористався своїм право на звернення до відповідача з пропозицією поновити договір, відповідач у порушення вимог ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» не розглянув у місячний термін лист - повідомлення з проектом додаткової угоди, не заявив про заперечення і не уклав з ним додаткову угоду про поновлення договору оренду землі, укладення якої є обов'язковою умовою (а.с.83-85). У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги повністю підтримали за викладених вище обставин. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та вказуючи, що фактично змінили суттєві умови договору, так як зменшилась площа орендованих земельних ділянок, що є предметом спору. Суд, заслухавши позицію позивача, представників сторін, дослідивши всі матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Згідно ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Аналогічні визначення містить норма статті 373 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 ЗК України). Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації (ч. 2 ст. 125 ЗК України). Згідно ст. 126 ЗК України, право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно ст.13 Закону України "Про оренду землі", під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. На підставі договору оренди землі від 25.10.2015, зареєстрованому у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Центру ДЗК України 01.11.2007 за №040763504050 судом установлено, що 25.10.2015 між Тростянецькою районною державною адміністрацією Сумської області в особі голови Ромашова Ю.Б., як орендодавцем, та громадянином [PERSON], як орендарем, був укладений договір оренди землі. Указаним договором орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування, строком 10 років, для організації фермерського господарства та ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Боромлянської сільської ради Тростянецького району загальною площею 88,8051 га у т.ч. 55,3581 га ріллі - землі резервного фонду, 33,4470 га ріллі - землі запасу, зі сплатою орендної плати протягом року у розмірі 15151,57 грн. (а.с.9-12). Оскільки державна реєстрація договору проведена 01.11.2007, то строк його дії становить з 01.11.2007 по 01.11.2017. За актом визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) від 01.11.2007 Тростянецькою РДА, як орендодавцем, визначено [PERSON], як орендарю, межі указаних земельних ділянок на місцевості та за актом приймання-передачі від 01.11.2007 дані земельні ділянки були передані орендарю загальною площею 88,8051 га (а.с.16). На підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 27.03.2009, земельну ділянку загальною площею 55,3581 га ріллі земель резервного фонду на протязі 2011-2012 років, [PERSON] та члени його родини, відповідно до закону, приватизували та стали власниками (а.с.23-24,32-46). Відповідно до розпорядження голови Тростянецької РДА Сумської області за №562-ОД від 22.10.2012, [PERSON] та Тростянецька РДА в особі голови Шишканова А.П. 24.10.2012 уклали додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 25.10.2007, відповідно до якої було викладено деякі пункти у новій редакції, а саме: п.2 - в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 33,6514 гектарів ріллі; п.5 - нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 660694,25 грн.; п.9 - орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі протягом року у розмірі 19820,83 грн. в рік, що становить 3% від нормативної грошової оцінки землі (а.с.17, 20-22). Згідно п.8 укладеного між сторонами договору від 25.05.2007 після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. [PERSON], як орендар, звернувся 21.09.2017, тобто більше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з листом - повідомленням про поновлення договору оренди землі від 25.10.2007, терміном на 10 років. До указаного листа-повідомлення позивачем було додано три примірники додаткової угоди. Даний лист-повідомлення було отримане управлінням, відповідно до штемпеля 21.09.2017 за вхідним №П-13048/0/5-17 (а.с.18). На указаний лист-повідомлення позивачем був отриманий лист Головного управління Держгеокадастру у Сумській області за №П-15427-6553/6-17 від 28.12.2017, у якому управління посилалося на лист за №П-13048-5467/6-17 від 20.10.2017 про повідомлення [PERSON] про неможливість поновлення договору оренди землі від 25.10.2007. Також у листі від 28.12.2017 позивач був повідомлений, що оскільки термін дії договору закінчився 01.11.2017, управління не вважає за можливе його поновити та просить у 7- денний строк повернути земельну ділянку до земель запасу державної власності шляхом підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди (а.с.27-28). Натомість, позивач, як у позові, так і у судовому засіданні заперечував факт отримання ним листа-повідомлення від 20.10.2017 з відмовою у поновленні договору оренди. Судом був досліджений лист-повідомлення про прийняте рішення, складене відповідачем від 20.10.2017, №П-13048-5467/6-17, у якому викладені зауваження щодо можливості поновлення договору оренди між сторонами, та викладено пропозицію [PERSON] повідомити про прийняте ним рішення у найкоротший термін ( а.с.65-68). Відповідач у підтвердження направлення вказаного листа-повідомлення надав суду наказ від 19.06.2017 р. №334 «Про затвердження інструкції з діловодства в Головному управлінні та структурних підрозділах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області» та витяг зі вказаної Інструкції (а.с.69-73), та інформацію з електронного реєстру відправлення вихідної кореспонденції створеного для внутрішнього користування, де значиться дата відправлення - 20.10.2017, вихідний № - П-5467, кількість аркушів-2, виконавець -Черниш (а.с.75). Однак, за вказаними даними встановлено, що такий лист-повідомлення не був відправлений позивачеві рекомендованою, цінною, чи іншою кореспонденцією, якою б можна було встановити факт отримання такого листа позивачем. [PERSON] повторно звернувся до відповідача із листом від 30.11.2017 р., отриманий відповідачем 01.12.207 р., де вказав, що він звертався до відповідача із листом-повідомленням від 21.09.2017 р. та додатковою угодою про поновлення дії договору оренди, якій надіслав із проханням підписати (а.с.97-105). Отже, у судовому засіданні не встановлено доказів, які б підтверджували факт отримання позивачем зазначеного листа-повідомлення відповідача від 20.10.2017, а установлено лише отримання позивачем листа відповідача від 28.12.2017, тому позивач вважається таким, що не був належним чином повідомлений про результати розгляду його листа-повідомлення від 21.09.2017. Вирішуючи вимогу позивача про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі суд виходить із наступного. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України статті 33 Закону України «Про оренду землі» (далі Закону України № 161-XIV) орендодавцем земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність та користування. Орендодавцем за договором від 25.10.2007, станом на дату його укладення була Тростянецька районна державна адміністрація, що узгоджувалося із п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України у редакції, чинній на день укладення договору. У силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» за №5245-VI від 06.09.2012, Наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України за №258 від 10.05.2012 та №40 від 25.01.2013, Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затв. Постановою КМУ за №15 від 14.01.2015, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, затв. Наказом Держгеокадастру за №308 від 17.11.2016 «Про затвердження положень про територіальні органи «Держгеокадастру» розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених земельним кодексом України на території Сумської області віднесено до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Сумській області. Земельна ділянка, яка є предметом договору оренди належить до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності та знаходиться за межами населеного пункту, а отже, розпорядником земель за договором оренди на час вирішення спору є Головне управління Держгеокадастру у Сумській області. Згідно зі ст.15 Закону України № 161-XIV істотними умовам договору оренди землі, зокрема є строк дії договору оренди. Частиною 1 статті 19 Закону України № 161-XIV передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за угодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено (п.1 ч.1 ст.31 Закону України № 161-XIV). Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов договору ( ч.4 ст.32 Закону України № 161-XIV). Частиною 1 статті 33 Закону України № 161-XIV передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). За приписами ч.6 ст.33 Закону України № 161-XIV передбачено, що якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому разі закон також вимагає обов'язкового укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк (ч.8 ст.33 Закону України № 161-XIV). Відповідно до ч.7 ст.33 Закону України № 161-XIV у цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.9 ст.33Закону України № 161-XIV) Таким чином, для поновлення договору оренди землі відповідно до ч.6 ст.33 Закону України № 161-XIV необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Стаття 33 Закону України № 161-XIV визначає правові підстави поновлення договору оренди землі та фактично об'єднує два випадки поновлення такого договору, обов'язковим у яких є укладення додаткової угоди. У справі, яка розглядається, матеріально-правовою підставою позову [PERSON] є ч.6 ст.33 Закону України № 161-XIV, яка передбачає поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, передбачених договором. До закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права продовження дії договору, яке було йому гарантовано умовами договору та положеннями статті 33 Закону України № 161-XIV. Однак, в передбачений законом місячний термін відповідач не узгодив з позивачем (при необхідності) істотні умови, не прийняв рішення про поновлення договору, не уклав додаткову угоду про поновлення договору, не повідомив заявника про наявність законних та обґрунтованих заперечень, щодо поновлення договору та не надіслав лист-повідомлення про прийняте ним рішення. Оскільки з моменту закінчення терміну дії договору оренди (01.11.2017) протягом місяця від орендодавця не надходило письмового повідомлення про відмову у поновленні договору оренди землі від 25.10.2007 і позивач продовжував користуватися орендованою земельною ділянкою та сплачувати орендну плату, 01.12.2017 він звернувся до відповідача із листом про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на підставі ч.6 ст.33 Закону України № 161-XIV. До вказаної заяви позивачем також було додано проект додаткової угоди, однак відповідач додаткову угоду не підписав. При цьому, судом установлено, що як протягом строку дії договору оренди землі, так і після, позивачем належним чином виконувалися умови цього договору, заборгованість з орендної плати за землю відсутня, що підтверджується інформацією виконкому Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області за №39 від 15.01.2018 (а.с.31). Суд відхиляє посилання відповідача про те, що договір оренди землі між сторонами припинив свою дію, відповідно до положень ст.31 Закону України № 161-XIV, оскільки неукладення додаткової угоди відбулося з вини відповідача, так як відповідачем не надано належні і допустимі докази про відправлення листа на пропозицію позивача про поновлення договору. Також суд відхиляє посилання відповідача на часткову зміну власника орендованої земельної ділянки, оскільки відповідно до ч.4 ст.32 Закону України № 161-XIV, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов договору, а зміна розміру орендованих земельних ділянок фактично не є зміною предмета договору оренди, так як в даному разі йде мова лише про зменшення розміру вказаних орендованих земельних ділянок, що було доведено доказами у судовому засіданні . Відповідно до ч.2 ст.95 ЗК України, порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Отже, ураховуючи вищевикладене, установивши під час розгляду справи, що позивач як орендар земельної ділянки, є добросовісним орендарем, який у передбачений законом спосіб скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, про що повідомив відповідача належним чином, направивши листа-повідомлення та додавши проект додаткової угоди, а також установивши обставини користування [PERSON] спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору (01.11.2017), належне виконання орендарем умов договору від 25.10.2007, а також відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі (з 01.11.2017 по 01.12.2017), суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у сумі 704,80 грн. підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved