Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 09.02.2016 року з його карткового рахунку було несанкціоноване зняття грошових коштів через систему UKR DNIPROPERTOV MoneySend Liqpay знято 4019,98 грн, про що він дізнався з смс - повідомлення з від АТ «Ощадбанку» з інформацією про здійснення операцій з переказу коштів з платіжної картки на вказану суму. Дізнавшись про несанкціоновані операції, [PERSON], одразу в телефонному режимі звернувся до відповідача із заявою про блокування картки та повернення коштів, а також подав заяву про незгоду з транзакцією і просив забезпечити повернення йому грошових коштів. Однак до теперішнього часу відповідачем грошові кошти у сумі 4019,98 грн. не повернуті, на рахунок позивача не зараховані, у зв'язку з чим просив суд стягнути з відповідача вказану суму та пеню в розмірі 0,1% за кожен день прострочення. Також йому було спричинено моральну шкоду, яка виражається у зміні життєвого укладу та постійному хвилюванні, пов"язаному з недоліком коштів на життя, вимушений прикладати додаткових зусиль для організації свого життя вимушений звернутися до правоохоронних органів за захистом своїх прав постійною напругою від спілкування з робітниками Банку, які не бажають відповідати за неправомірні дії, що ще більше ускладнює його життя та становище здоров"я, у зв"язку з чим виникають стресові ситуації розмір яких він оцінює у 10 000,00 грн., які просив стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні на позові наполягав. Відповідач позовні вимоги не визнав, та пояснив, що 15 жовтня 2014 року між Позивачем та AT «Ощадбанк» було укладено договір № 2477922 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі - Договір). На виконання вказаного договору, Позивачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] у національній валюті України, виготовлено та видано платіжну картку Master Card Debit Standard та ПІН-конверт до неї. 09 лютого 2016 року о 16 годині 28 хвилин з карткового рахунку [PERSON] за допомогою платіжної картки № [NUMBER] був здійснений переказ коштів через UKR DNIPROPETROY MoneySend Ligpay 274407 у сумі 2009,99 гривень, після чого о 16 годині 29 хвилин був здійснений переказ коштів з карткового рахунку [PERSON] через UKR DNIPROPETROV MoneySend Ligpay 276182 у сумі 2009,99 гривень. Відповідно до ст..25 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" - «Ініціювання переказу за допомогою електронного платіжного засобу»: Для ініціювання переказу в межах України можуть застосовуватися електронні платіжні засоби як внутрішньодержавних, так і міжнародних платіжних систем у порядку, встановленому Національним банком України. Ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем. Вказані транзакції були виконані за допомогою Internet ресурсу MoneySend Ligpay, для підтвердження/здійснення/ операцій на якому необхідно обов'язково зареєструватися на сайті, з обов'язковим заповненням наступних персональних даних: номер картки. EXP, Date, CVV2 (Card verification value) - код, номер мобільного телефону. Відповідно до ПРАВИЛ здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в AT «Ощадбанк», затверджених постановою правління AT "Ощадбанк'' від „05'' серпня 2015р. № 694 (зі змінами та доповненнями): п. 1.12.1. При здійсненні оплати товарів та послуг у мережі Інтернет Банк з метою підвищення безпеки проведення кожної операції має право проводити додаткову перевірку ініціювання проведення операції саме Держателем Картки за технологією «3D Secure» - шляхом направлення Клієнту та використання ним Одноразового цифрового паролю, який складається з цифр та/або літер латинського алфавіту, при здійсненні оплати товарів та послуг на Інтернет сайтах, що підтримують технологію «3D Secure». Для завершення проведення операції з оплати товарів та послуг на Інтернет сайтах, що підтримують технологію «3D Secure» Клієнту необхідно використати Одноразовий цифровий пароль, який Клієнт отримує в CMC-повідомленні, направленому Банком на номер мобільного телефону, який підключено до сервісу СМС-інформування Держателя Картки, або у Системі ДБО після введення у Системі ДБО Коду операції, який буде зазначено при здійсненні платежу на сторінці Автентифікації за технологією «3D Secure» Банку (за наявності відповідної технічної можливості у Банку). У разі невірного вводу Одноразового пароля під час проведення операції з оплати товарів та послуг Банк має право відмовити Держателю Картки у проведенні такої операції. У випадку, якщо Інтернет сайт не підтримує технологію «3-D Secure», операція здійснюється без додаткової перевірки Держателя Картки (лише з введеням інформації, що зазначена на Картці: номер Картки, строк дії та CVV2. Відповідно до п.З розділу II Постанови Національного банку, від 05.11.2014, № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів": Електронний платіжний засіб, за допомогою якого можна ініціювати переказ з рахунку користувача, має дозволяти ідентифікувати користувача. Ідентифікація користувача може здійснюватися за реквізитами електронного платіжного засобу, нанесеними на нього в графічному та електронному вигляді. Відповідно до ПРАВИЛ здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в AT «Ощадбанк», затверджених постановою правління AT "Ощадбанк" від „05" серпня 2015р. № 694 (зі змінами та доповненнями): CVV2 - це 3-х значний код безпеки, який надрукований на зворотній стороні Картки на смузі для підпису і використовується для перевірки дійсності Картки та як додатковий захисний елемент і засіб ідентифікації при проведенні транзакцій без фізичного пред'явлення Картки). Відповідно до розділу 6 Постанови Національного банку, від 05.11.2014, № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів": п. 1. Користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб. ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Враховуючи те, що операції по переказу коштів з карткового рахунку [PERSON] були здійснені за допомогою платіжної картки № [NUMBER], що належить [PERSON] (яка була належним чином ідентифікована), у співробітників банку була повна впевненість в тому, що вказаний переказ ініціюється саме власником. На виконання вимог ст.. ст.. 25, 32 п.З ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", та ст.. 1066 ЦК України, Банк був зобов'язаний виконати доручення клієнта, що містяться в документах на переказ, та здійснити переказ вказаних коштів, відповідно до реквізитів цих документів. Таким чином, Банк, відповідно до умов договору здійснив переказ коштів з карткового рахунку [PERSON] за вказаними ним реквізитами, про що на виконання п.З. Розділу 6 Постанови Національного банку, від 05.11.2014. № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", повідомив користувача шляхом CMC - повідомлення. На момент проведення вказаних операцій не було жодних сумнівів в їх правомірності. Після отримання CMC - повідомлення, [PERSON] звернувся до контакт-центру Банка у зв'язку із підозрою на шахрайські дії стосовно списання коштів з його картки та попросив вказану картку заблокувати. Таким чином [PERSON] дотримався вимог п.6 Розділу 6 Постанови Національного банку, від 05.11.2014, № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", а саме: п.6. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Після отримання повідомлення від [PERSON] про платіжні операції, які він не виконував, оператор контакт-центру Банку, на виконання положень п.7 Розділу 6 Постанови Національного банку, від 05.11.2014, № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", за якими: Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу, та з дотриманням п.9.3.4. Особливої частини ПРАВИЛ здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичними особами в AT «Ощадбанк», затверджених постановою правління AT "Ощадбанк" від „05" серпня 2015р. № 694 (зі змінами та доповненнями), о 16 годині 50 хвилин заблокував платіжну картку [PERSON], тобто з цього часу були зупинені операції за рахунком [PERSON] з використанням платіжної картки № [NUMBER]. На момент блокування платіжної картки № [NUMBER]. що належить [PERSON] о 16.50 годин, грошові кошти у загальній сумі 4019.98 гривень вже було списано з рахунку клієнта та зараховано на транзитний рахунок для подальшого переведення на рахунок отримувача. Відповідно до п.6 Розділу 6 Постанови Національного банку, від 05.11.2014, № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів": Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Відповідно до викладеного, враховуючи те, що операції зі списання грошових коштів з рахунку [PERSON] були виконані за допомогою платіжної картки, яка була ідентифікована належним чином, ризик від вказаних збитків несе саме він а не Банк. У своєму позові, [PERSON] наголошує на порушення Банком п.8 розділу 6 Постанови Національного банку, від 05.11.2014, № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", а саме: Банк-Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Утім застосовувати вказаний пункт у ситуації що склалася неможливо у зв'язку з тим, що Банк зобов'язаний відновити залишок коштів на рахунку лише у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, а відповідно до наведених раніше фактів, операції по картковому рахунку [PERSON] були виконані за допомогою платіжної картки, яка була ідентифікована належним чином, отже виконаний ним переказ не відноситься до помилкового або неналежного. Враховуючи викладене, вимоги [PERSON] стосовно сплати пені в розмірі 0,1% від суми неналежного переказу на виконання пункту 37.2 ст.37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є безпідставними та необгрунтованими. Також, позивач просить відшкодувати йому моральну шкоду у сумі 10.000 гривень, але при цьому не надав жодних належних та допустимих доказів в обгрунтування її наявності та розміру. Позивачем не доведено жодних підстав для відшкодування моральної шкоди: у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди. Виходячи із положень вищевказаної статті компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, існування моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювана. Позивачем не надано жодних доказів, щодо понесення ним моральних чи фізичних страждань внаслідок протиправних дій Відповідача, а також не було надано жодних доказів щодо причинно - наслідкового зв'язку, відповідно до якого повинно бути доказано, що саме неправомірні дії відповідача, а ні що інше спричинили моральні страждання позивача та погіршення стану здоров'я, які останній вказує в своїй заяві. Тому просив у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладений договір про відкриття карткового рахунку та його обслуговування, що підтверджено виписками по картковому рахунку (а.с.11,12). На виконання вказаного договору позивачу був відкритий картковий рахунок [NUMBER] у національній валюті України. Банк оформив та видав позивачу платіжну картку [NUMBER] і ПІН-код до неї і здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій позивача із використанням платіжної картки. Згідно виписки по картковому рахунку станом на 09.02.2017р. на балансі рахунку позивача перебувало 4024,98 гривень. 09 лютого 2016 року з карткового рахунку [PERSON] через систему UKR DNIPROPERTOV MoneySend Liqpay знято 2009,99 та 2009,99 гривень, загальна сума 4019,98 грн. Даний переказ завершений 10 лютого 2016 року. Про факт зняття коштів позивач отримав смс - повідомлення з від АТ «Ощадбанку» з інформацією про здійснення операцій з переказу коштів з платіжної картки на вказану суму. Дізнавшись про операції, [PERSON], одразу в телефонному режимі звернувся до відповідача із заявою про блокування картки та повернення коштів, що підтверджено роздруківкою дзвінків з його абонентського номеру [NUMBER] наявною в матеріалах справи. 12.03.2016 року позивач звернувся до відділення АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Волноваха, вул.. 1 Травня, 8, із заявою-претензією, у якій зазначив про несанкціоноване списання грошей на загальну суму 4019,98 грн., про свою не згоду з транзакціями і просив повернути кошти (а.с.11). У подальшому позивач неодноразово звертався з заявами до відповідача з проханням надати інформацію щодо незаконного списання з його рахунків грошових коштів, що підтверджується скаргою від 25.05.2016, відповідями відповідача від 11.05.2016, 15.06.2016р. (а.с.13,49,50). Позивачем було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до Прокуратури Волноваського району, яка 31.05.2016 року направлена до Волноваського відділу поліції для розгляду. За результатами повідомлення [PERSON] 12.06.2016 року інспектором Волноваського ВП ГУ НП в Донецькій області складено висновок, в якому зазначені обставини, аналогічні викладеним в позовній заяві та рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав (а.с.55-56). Як зазначено у всіх зверненнях позивача до АТ «Ощадбанк», у заяві про кримінальне правопорушення, грошові кошти були списані з картки позивача через мережу Інтернет, однак, позивач ніколи не оплачував своєю карткою придбання товарів у мережі Інтернет та не користувався послугою щодо замовлення товарів через мережу Інтернет. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Згідно п.1.4 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», держатель спеціального платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Відповідно до п. 14.5 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» держатель спеціального платіжного засобу зобов'язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з п. 2 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Емітент зобов'язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН-у або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до п. 3 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Банк зобов'язаний у спосіб, передбачений договором: повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов'язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з п. 5 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до п.7, 8 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до п. 10 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Банк зобов'язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян». Згідно положення п. 1 Розділу 10 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, Еквайр та емітент зобов'язані проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових і неналежних переказів, суб'єктів таких переказів і вживати заходів щодо запобігання або припинення здійснення зазначених переказів. Пунктом 9 Розділу 6 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, встановлено, що Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 13.05.2015 року розглянув справу №6-71цс15, у якій висловив правову позицію, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Ні картку, ні ПІН позивач не втрачав, невідкладно проінформував відповідача про несанкіоновані ним операції і списання належних грошових коштів, а відповідач в супереч клопотання позивача одразу заблокувати картку та зупинити переведення коштів дозволив списання грошових коштів наступного дня 10.02.2016, належних позивачу, що дає підстави для висновку про вину відповідача у заподіянні шкоди позивачу. Відповідно до п. 1.1.3.1. Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк», банк зобов'язаний, крім іншого: обслуговувати картрахунки у порядку та на умовах, передбачених Договором, правилами Міжнародних платіжних систем, за якими обслуговуються картки, чинним законодавством; у разі виникнення овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення власника або довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Умовами та правилами, про втрату/крадіжку картки або про можливість несанкціонованого використання картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням картки. Згідно п. 1.1.5.1 Правил сторони несуть відповідальність за належне виконання своїх обов'язків відповідно до законодавства України та умов Публічного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Враховуючи, що статтею 258 ЦПК України для стягнення пені встановлена спеціальна позовна давність, то вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню за період з 31 травня 2016 року по день винесення рішення. У зв'язку з порушенням відповідачем строку повернення грошових коштів на вимогу позивача, крім основного боргу на користь позивача підлягають сплаті відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сума боргу 4019,98 гривень та 2 154,71 грн. - пеня (4019,98*0,1/100*536). Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків. Суд вважає, що позивачем не надано достатніх та обґрунтованих доказів завдання саме відповідачем моральної шкоди, а тому в цій частині позовні вимог також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не вчиняв жодних дій, які призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду міжнародної платіжної картки або міжнародної платіжної картки, розголошення іншої інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції, а таким чином відсутня ініціатива позивача в здійснення операцій у знятті готівкових коштів з платіжної картки на загальну суму: 4019,98 гривень, тому дії відповідача щодо списання коштів є неправомірними. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн. Відповідно, вказані судові витрати позивача також підлягають стягненню відповідача на його користь.

Outcome: partial