Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

18.10.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 30.08.2018 р. до договору оренди земельної ділянки б/н від 30.08.2014 року, укладену між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно договору оренди земельної ділянки б/н від 30.08.2014 р. вона передала в строкове платне користування відповідачу належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 7,1295 га, яка знаходиться на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1220382200:01:010:0017. Реєстрацію данного договору було здійснено 11.09.2014 р. Дія договору закінчилась 11.09.2019 р. 20.08.2018 року за рік до закінчення договору вона звернулася до відповідача з листом про відсутність наміру продовжувати термін дії договору оренди земельної ділянки. 23.08.2019 р. повторно звернулася з листом про відсутність наміру продовжувати здавати земельну ділянку в оренду, зазначивши, що має намір самостійно обробляти земельну ділянку. Після закінчення дії договору вона звернулася до представника відповідача, з вимогою повернення земельної ділянки. На що їй повідомили, що між нею та відповідачем в серпні 2018 року була укладена додаткова угода про продовження строку дії Договору на 44 роки. Звернувшись до Реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області вона отримала додаткову угоду № 1 від 30.08.2018 року, яка була зареєстрована 31.07.2019 року працівником «Софіївського бюро технічної інвентаризації». Позивач зазначає, що жодного договору з відповідачем вона не підписував та нікого не уповноважувала від свого імені такий договір підписувати. Ознайомившись зі вказаною додатковою угодою, позивач виявив, що договір від її імені підписаний невідомою особою. Позивач вважає вказану додаткову угоду оренди недійсною, оскільки додаткову угоду № 1 від 30.08.2018 р. вона не підписувала, волевиявлення позивача щодо укладення додаткової угоди оренди є відсутнім. Просить позов задовольнити та визнати додаткову угоду № 1 від 30.08.2018 р. недійсною, а також стягнути з відповідача понесені нею витрати в зв`язку з розглядом вказаної справи. 28.04.2020 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги відповідачем не визнаються, оскільки саме 30.08.2018 р. особисто позивачем було підписано додаткову угоду, після чого додаткова угода була зареєстрована, на підставі додаткової угоди ТОВ СП «Колор» продовжує виконувати обов`язки за договором. Позивач з 2014 року по сьогоднішній день отримує орендну плату, що відображається у податковому обліку, а також відповідач сплачує за позивача земельний податок за орендовану земельну ділянку. Орендна плата індексується у встановленому законом порядку кожного року. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Відповідь на відзив від позивача не надходила. У судове засідання позивач та його представник не прибули, представником позивача адвокатом Нагорною В.С. подано заяву про підтримання позову та проведення судового розгляду без її участі та участі позивача. 01.04.2020 р., 09.06.2020 р., 19.08.2020 р., 06.10.2020 року представником відповідача на адресу суду було надано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Представник відповідача в судові засідання 03.02.2020 р., 03.03.2020 р., 07.05.2020 р., 24.07.2020 р., 23.11.2020 р., 09.12.2020 р., 14.01.2021 р. не прибув, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотання про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин та відкладення судового розгляду до суду не надав, на підставі чого суд доходить висновку про неприбуття представника відповідача в судове засідання без поважних причин та можливість розгляду справи у відсутність відповідача, ухваливши по справі заочне рішення згідно ст.280 ЦПК України. Представник відповідача КП «Криничанське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явився, відзив до суду не подав, неодноразово належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази, доходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 7,1295 га, згідно державного акту на право власності на землю серії Р2 №222606, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 105, виданий на підставі розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 304/4-р від 05.08.2002 р. Земельна ділянка розташована на території Володимирівської сільської ради передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11). Згідно договору оренди земельної ділянки [PERSON] передала в оренду ТОВ СП "Колор" в особі директора [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, загальною площею 7,1295 га, відповідно до державного акту Р2 №222606 від 10.06.2003 року, кадастровий номер 1220382200-01-010-00017. Договір укладено строком на п`ять років. Земельну ділянку передано орендодавцем орендарю відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки згідно договору (а.с.12-14). Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 26700406 від 11.09.2014 року щодо актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права встановлено, що державним реєстратором Денисенко В.Г., зареєстровано право оренди земельної ділянки строком дії до 11.09.2019 року, з правом пролонгації, підстава виникнення: договір оренди земельної ділянки б/н від 30.08.2014 року видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Колор». Орендар - ТОВ СП«Колор», Орендодавець (власник) - [PERSON] . Об`єктом нерухомого майна є земельна ділянка площею 7,1295 га, кадастровий номер 1220382200:01:010:0017 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Володимирівської сільської ради (а.с.15). Відповідно до листа - повідомлення від 20.08.2018 року встановлено, що [PERSON] повідомила директора ТО СП «Колор» про те, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 7,1295 га, кадастровий номер 1220382200-01-010-0017, відповідно до Державного акту на право власності на землю серії Р2 №222606, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області та 11.09.2019 року закінчується строк дії договору оренди землі, який було укладено між ним та ТОВ СП «Колор», зазначила, що по закінченню дії означеного договору оренди землі не має наміру продовжувати орендні відносини, та просить утримуватись від вчинення дій, які б перешкодили їй відразу після закінчення строку дії Договору використовувати належні їй, як власнику земельну ділянку (а.с.16). Відповідно до листа - повідомлення від 23.08.2019 року встановлено, що [PERSON] повторно повідомила ТОВ СП «Колор» про те, що по закінченню договору оренди, яка зареєстрована 11.09.2019 року вона буде обробляти земельну ділянку самостійно. (а.с. 18) Відповідно до ксерокопію додаткової угоди №1 від 30.08.2018 року до договору оренди земельної ділянки б/н від 30.08.2014 року [PERSON] та ТОВ "СП Колор" в особі директора Мордвілко В.І. дійшли згоди змінити термін дії Договору оренди земельної ділянки 30.08.2014 року строком на 44 років (а.с.19). Оригінал вказаної додаткової угоди в судовому засіданні не досліджено, так як у позивача він відсутній. Ухвалою суду від 03.03.2020 року витребувано від ТОВ СП «Колор» оригінал додаткової угоди №1 від 30.08.2018 року до договору оренди земельної ділянки б/н від 30.08.2014 року, укладеної між [PERSON] та ТОВ СП«Колор», щодо земельної ділянки площею 7,1295 га, кадастровий №1220382200:01:010:0017. Однак відповідачем не надано на адресу суду, оригіналу додаткової угоди № 1 до Договору оренди земельної ділянки від 30.08.2014 року. З урахуванням встановлених обставин та пояснень позивача, суду слід встановити чи було у позивача [PERSON] особисте волевиявлення на передачу в оренду належної їй земельної ділянки на умовах, що були визначені в додатковій угоді від 30.08.2018 року до договору оренди землі, зокрема чи підписувала вона саме додаткову угоду від 30.08.2018 року. При вирішенні спору суд, виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до положень статей 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально; типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно частини першої статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до частин першої та третьої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Згідно вимог статті 327 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Отже, вказані норми цивільного права свідчать про те, що правочин може бути визнано недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не є вільним, не відповідає його внутрішній волі. Звертаючись до суду із позовом, позивач посилалася на те, що ос порену додаткову угоду до договору оренди не укладала та не підписувала, відповідач всупереч її волі використовує належну їй земельну ділянку. При зверненні до відповідача про надання їй оригіналу ос пореної додаткової угоди відповіді позивач не отримала. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Тому, знаючи про наявність спору, відповідач повинен був довести факт укладення саме 30.08.2018 року додаткової угоди та спростувати твердження позивача про те, що додаткова угода № 1 до договору оренди була підписана особисто позивачем 30.08.2018 р. Для цього ухвалою суду від 03.03.2020 року витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю СП"Колор": оригінал додаткової угоди № 1 від від 30.08.2018 року до договору оренди земельної ділянки б/н від 30.08.2014 р. Однак відповідач оригіналу витребуваних суду доказів не надав. Натомість відповідачем неодноразово надавались клопотання про відкладення судового розгляду, при цьому причин невиконання ухвали суду про витребування доказів не називались. Тому, суд вважає, що відповідач ухилився від надання додаткової угоди під час розгляду справи у суді, які вимагались для встановлення обставини укладення додаткової угоди від 30.08.2018 року . За положеннями частини десятої статті 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Оскільки відповідач не повідомив про причини неподання витребуваних судом доказів - оригіналу додаткової угоди № 1 від 30.08.2018 року, позивач заявляв клопотання про витребування цих доказів на підтвердження факту неукладення додаткової угоди 30.08.2018 року, суд

Outcome: approved