Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

19.01.2017 року до суду надійшла позовна заява від ПАТ КБ» Приват Банк» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. 03.10.2013 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг", [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом зі Заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 03.10.2013 р. та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору Відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26001051610228 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг". 16.01.2015 року Відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиною державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту та проценти за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісійні на умовах передбачених договором. Оскільки останній порушив зобовязання за кредитним договором, станом на 01.12.2016 року має заборгованість по кредиту в розмірі 78589,15 грн., у звязку з чим у позовних вимогах представник позивача просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати понесені при сплаті судового збору. [PERSON] свого представника в судове засідання не направляв, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Однак, у вимогах позовної заяви представника позивача [PERSON] просив суд розглянути справу без участі представника позивача. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та у разі повторної неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, судова повістка про виклик вернулась до суду з відміткою про те, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Враховуючи наведене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що відповідає ч.5 п.3 ст. 74 ЦПК України. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалив продовжити розгляд справи у заочному порядку та винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, всебічно та повноцінно дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. 03.10.2013 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі по тексту Заява), згідно якої відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), [PERSON], що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом зі Заявою складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 03.10.2013 р. (далі - Договір) та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору Відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26001051610228 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку [PERSON] і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг". Свої зобовязання за договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитний ліміт в розмірі 16000,00 грн. 16.01.2015 року Відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиною державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Частиною 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) н зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Отже, вимоги кредиторів фізичної особи-підприємця, чия діяльність була припинена, можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України. Вищезазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року (справа №6-125ис13), які, згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України,\~є обов'язковими для усіх судів України та мають враховуватися при застосуванні норм права. Відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту та проценти за користування кредитом, відповідно до п.3.2.1.4, п.3.2.1.8 Умов. Згідно ст. 529 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а також інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов - [PERSON] має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань взятих на себе кредитним договором, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з порушеннями відповідачем зобов'язань за Договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку, станом на 01.12.2016 року має заборгованість у розмірі 78589,15 грн., яка складається з наступного: 16000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 24466,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 32467,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 5656.00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом. Згідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи, що на час звернення до суду заборгованість відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що він належним чином не виконав взяті на себе зобовязання по кредитному договору, а тому позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню, зі стягненням з відповідача на користь позивача у відповідності до положень ст.88 ЦПК України понесених та документально підтверджених позивачем судових витрат. На підставі ст.ст. 526-527, 530, 610, 612, 615, 629, 634 1050, 1054, 1055 ЦК України та

Outcome: approved