Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

До суду звернулась Літинська РДА в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.02.2010 року, серії [NUMBER] від 01.12.1999, серії [NUMBER] від 08.10.2007 підтверджується, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON]. Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання складений виконавчим комітетом Багриновецької сільської ради свідчить, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], проживають спільно з бабусею [PERSON], [INFO]. Мати, [PERSON] та батько [PERSON] зареєстровані в с. Багринівці, але тривалий час не проживають разом з дітьми. Умови проживання дітей хороші, робоче місце для виконання домашніх завдань для дітей є. Бабуся самостійно займається навчанням та вихованням дітей. Позивач вказує, що відповідачі ухиляються від батьківських обов'язків по вихованню дітей. Згідно довідок-характеристик виданих виконкомом Багриновецької сільської ради, [PERSON] та [PERSON] на території сільської ради характеризуються негативно. Схильні до вчинення правопорушень, зловживань алкогольними напоями. Спільно з дітьми не проживають. Вихованням трьох їхніх дітей займається бабуся. Інформація класного керівника Багриновецької СЗШ І-ІІІ ст., щодо учнів [PERSON]. Інформація класного керівника Багриновецької СЗШ І-ІІІ ст., щодо учнів [PERSON] та [PERSON] свідчить про те, що батьки участі у вихованні та навчанні дітей не приймають. Крім того, інформація куратора Вінницького обласного комунального гуманітарного педагогічного коледжу, щодо студентки [PERSON] свідчить про те, що батьки участі у вихованні студентки не приймають, запрошення куратора групи відвідати батьківські збори та познайомитись зумовами проживання студентки в гуртожитку, її успішністю та станом батьки не реагують. Про виховання студентки піклується її бабуся. Окрім того, представник Літинської РДА зазначає, що [PERSON] та [PERSON] на засідання комісії захисту прав дитини не з'явилися. Тому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Призначити [PERSON] опікуном неповнолітніх дітей. А також представник позивача в судовому засіданні уточнила вимоги та просила стягувати з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, що становить по 845 грн. з обох. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі. Суду пояснила, що батьки неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не займаються їх вихованням та утриманням, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Взагалі не цікавляться їх життям, здоров'ям, матеріально не забезпечують. Весь час дітьми опікується бабуся, [PERSON]. Батьки проживають окремо від дітей, протягом тривалого часу із ними не спілкуються. Крім того, [PERSON], зазначила, що на засідання комісії з питань захисту прав дитини Літинської РДА, було встановлено, що відповідачі взагалі не беруть участі у вихованні неповнолітніх дітей, не цікавиться їх здоров'ям, життям, не підтримує морально та матеріально. Тому, орган опіки та піклування, з метою захисту прав дітей, вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей. Третя особа [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала в повному обсзяі. Суду пояснила, що вона є бабусею неповнолітніх: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Зазначила, що діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Їх батьки, відповідачі у справі, взагалі з дітьми не проживають та не спілкуються, повністю ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Тому, вона просить позов задовільнити, а також призначити її опікуном неповнолітніх. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про розгляд справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши документи, які є у справі суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між стронами існують сімейні правовідносини. Із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 25.02.2010 року, серії [NUMBER] від 01.12.1999, серії [NUMBER] від 08.10.2007 (а.с.5-7) встановлено, що [PERSON] народився [INFO]., [PERSON] народилася 15.02.2010 року, [PERSON] народдилася [INFO] батьками дітей є відповідачі у справі, [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено із актів обстеженя матеріально-побутових умов та довідки Багриновецької сільської ради (а.с.16-17), до складу сім'ї [PERSON] входять онуки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Сім'я характеризується із позитивної сторони, в будинку створені належні умови для проживання. Троє онуків: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом із бабусею, адже їх батьки, [PERSON] та [PERSON], постійно відсутні. Довідки-характеристики видані виконкомом Багриновецької сільської ради Літинського району (а.с.14-15) свідчать, що [PERSON] та [PERSON] на території сільської ради характеризуються негативно. Схильні до вчинення правопорушень, зловживань алкогольними напоями. Спільно з дітьми не проживають. Вихованням трьох їхніх дітей займається бабуся. Інформація із навчальних закладів (а.с.11-13) підтверджує, що батьки участі у вихованні та навчанні дітей [PERSON] та [PERSON], які є учнями Багриновецької СЗШ, не приймають. Крім того, інформація куратора Вінницького обласного комунального гуманітарного педагогічного коледжу, щодо студентки [PERSON] свідчить про те, що батьки участі у вихованні студентки не приймають, запрошення куратора групи відвідати батьківські збори та познайомитись зумовами проживання студентки в гуртожитку, її успішністю та станом батьки не реагують. Висновки служби у справах дітей Літинської РДА підтверджують той факт, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON], не виконують своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вони залишили дітей,не цікавляться їх життям, не беруть участі у вихованні, не забезпечують матеріально. Крім того, судом з'ясовано, що обоє батьків взагалі проживають окремо від дітей, родинних стосунків з ними не підтримують. Тому, комісією зроблено висновок про доцільність позбавлення обох батьків батьківських прав. Крім того, комісія вважає за доцільне призначити [PERSON], яка є бабусею дітей, їх опікуном. Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні встановлено, що обоє батьків неповнолітніх дітей не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, вони не забезпечують дітей необхідним, матеріально не утримують, що негативно впливає на фізичний та моральний розвиток неповнолітніх. Відповідно до ст. 164 СК України мати,батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності на території України 27.09.1991 року передбачено, що розлучення дитини з батьками допускається у виняткових випадках і то якщо таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. В національному законодавстві і зокрема в ст. 164 СК України, передбачається вичерпний перелік, коли батьки можуть бути позбавлені батьківських прав в судовому порядку. Слідуючи вимогам міжнародного права, національне законодавство розглядає позбавлення батьківських права, як крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов'язків. Більше того, усі обставини свідчать про те, що вони продовжують ухилятись від виконання своїх батьківських обов'язків. Вони залишили дітей, не цікавляться їх життям, не беруть участі у вихованні, не забезпечують матеріально. Крім того, судом з'ясовано, що обоє батьків взагалі проживають окремо від дітей, родинних стосунків з ними не підтримують. Тому, суд вважає, що розлучення неповнолтініх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з їх батьками буде в найкращих їх інтересах. Відповідно до ППВС України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" п. 15 передбачає, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують,та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пункт 16 передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК , ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних нормморалі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до практики ЄС "справа Гаазе проти Німеччини" п. 83 рішення зазначено, що втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є леґітимними згідно з пунктом 2 статті 8, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей. У рішенні по справі " Хант проти України " п 54. зазначено, що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення усправі Olsson v. Sweden) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі "Савіни проти України" п.47 зазначено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87). Тому, зважаючи на наведене, позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Ст. 243 СК України передбачає, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування . Верховний Суд України в Узагальненні від 11.12.2008 р в «Практиці розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки і піклування над дітьми» наведене вище положення розяснив, що слід розуміти таким чином, що коли при розгляді справи суд встановить, що особа позбавлена батьківського піклування, то це є достатньою підставою для порушення і розгляду судом питання про встановлення опіки чи піклування над дитиною і призначення піклувальника, навіть у тих випадках, коли таку вимогу не було заявлено. Верховний Суд звернутає увагу на те, що відповідно до положень частин З, 4 ст. 60 ЦК , суд призначає опікуна або піклування за поданням органу опіки та піклування. Вбачається, що замість подання у матеріалах справи може бути наявний офіційний висновок чи інший документ органу опіки та піклування, який свідчить про згоду цього органу на призначення певної особи опікуном або піклувальником. Згідно ст. 166 ч. 3 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред 'явлення позову. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON], яка являється бабусею неповнолітніх дітей, слід призначити їх опікуном, адже це буде в найкращих інтересах дітей. Окрім того, із відповідачів слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх. Суд вважає, що по 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить 845,00 грн., це розмір аліментів який, в даному випадку буде необхідним та достатнім. Адже таким чином, будуть захищені права дітей. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, із відповідачів слід стягнути 640,00 грн. судових витрат на користь держави, порівну.

Outcome: approved