Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними висновку експерта, в якому зазначив, що на виконанні в [PERSON] відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2337/10 від 27.09.2010 року виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з нього, [PERSON], на користь ПАТ «Форум» боргу у сумі 1\~200\~892,26 грн. В порядку статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» 11 липня 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було проведено опис рухомого й арешт майна, а саме нежитлового приміщення № 2 у житловому будинку № 7 по вулиці Сорок років Радянської України у м. Запоріжжі, загальною площею 52,5 кв. м. основною площею 48,6 кв.м., що належить йому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 482073 виданого ЗМР на підставі рішення ВК Запорізької міської ради № 78/21 від 28.02.2008 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2009 року № 23304300. В подальшому, зазначений «Акт опису й арешту майна» став підставою для призначення експерта у виконавчому провадженні, оскільки, відповідно до вимог частини 1 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» для оцінки за регульованими цінами, для оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Згідно постанови державного виконавця від 18.03.2015 року для оцінки майна було залучено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання [PERSON], який здійснює діяльність на підставі Свідоцтва № 987 виданого ФДМ України. Як вбачається з листа державного виконавця, 22 січня 2016 року до відділу ДВС вищезазначеним експертом було надано Звіт про оцінку нерухомого майна, що належить [PERSON], згідно якого вартість нежитлового приміщення визначена у розмірі 283\~424,00 грн. В подальшому, на підставі Заяви боржника за виконавчим провадженням стосовно незгоди з результатами проведеної оцінки нерухомого майна від 18.02.2016 року, державним виконавцем 26 лютого 2016 року було призначено експерта для участі у виконавчому проваджені, а саме для проведення рецензії на Звіт про оцінку майна. За результатами проведеної рецензентом рецензії зазначено, що складений звіт відповідає вимогам діючого законодавства, що суперечить дійсності. Ураховуючи наведене, позивач просив суд визнати недійсним «Звіт про оцінку майна» № 16/01/16 нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення № 2 у житловому будинку № 7 по вулиці (Сорок років Незалежної України) Сорок років Радянської України у м. Запоріжжі, загальною площею 52,5 кв. м. основною площею 48,6 кв.м., підсобних приміщень 3,9 кв.м., зал 35,3 кв., кабінет 13,3 кв.м., санвузол 1,9 кв.м., кімната персональна 2,0 кв.м., та належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 482073 виданого ЗМР на підставі рішення ВК Запорізької міської ради № 78/21 від 28.02.2008 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.07.2009 року № 23304300, здійсненого субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання [PERSON] в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2337/10 виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя . Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції [PERSON] проти позову заперечує, вказавши, звіт про оцінку майно зроблено відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься розписка про отримання судової повістки. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1\~ст. 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 3\~ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними\~статтею 58 цього Закону. За ч. 1\~ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Отже, оцінка нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, здійснюється з метою визначення стартової ціни для здійснення подальшої реалізації арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах. Ураховуючи предмет стягнення, яким є нерухоме майно, проведення оцінки здійснює незалежний суб'єкт оціночної діяльності на замовлення державного виконавця, який після складення акта опису та арешту майна, його вилучення, проведення оцінки й отримання звіту про оцінку майна передає його на реалізацію на прилюдних торгах у порядку і на умовах, визначених законодавством. Відповідно до\~ст. 9 Закону України від 12.07.2001 № 2658-ІІІ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"\~методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (Національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методичних та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог, положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обовязковими для виконання субєктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна усіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Отже, таким нормативно-правовим актом з оцінки майна, зокрема, є Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440. Відповідно до п.38 Національного стандарту №1 для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий - для оцінки об'єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); дохідний, порівняльний. За приписами пунктів 36, 51 Національного стандарту №1 оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення. При цьому, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки, є окремим, самостійним етапом незалежної оцінки майна. Відповідно до пунктів 53 та 3 зазначеного Стандарту, оцінювач повинен зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про обєкти оцінки, зокрема, вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики…, ідентифікація обєкта оцінки визначається як встановлення відповідності обєкта оцінки наявним вихідним даним та інформації про нього. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності\~субєктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, повязані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Статтею 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"\~передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою субєкта оціночної діяльності. Аналогічні положення містяться в Національному стандарті № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України\~\~\~від 10.09.2003 № 1440, який є обовязковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав субєктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Так, відповідно до пункту 63 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" рецензування полягає у неупередженому обєктивному розгляді оцінки майна особою, яка не має особистої матеріальної або іншої заінтересованості в результатах такої оцінки, відповідно до напряму та спеціалізації її кваліфікаційного свідоцтва. Інструкцією про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженою\~наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 № 3505/5, передбачено, що перевірка відповідності висновків вимогам нормативно-правових актів та правильності застосування методів дослідження здійснюється шляхом рецензування висновків фахівцями науково-дослідних установ судових експертиз Мінюсту (п. 4.9. Інструкції). 22.01.2016 проведений звіт про оцінку майна, згідно якого вартість нежитлового приміщення №2, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.40 років Радянської України, 7 визначена оцінювачем у розмірі 283424,00 грн. 21.03.2016 року до відділу надійшла рецензія рецензента ФОП [PERSON], в якій зазначено, що вихідні дані та інформація, необхідна для оцінки майна зібрана кваліфіковано та у повному обсязі, вибір вартості обґрунтований та відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методичні підходи, методи та оціночні процедури відповідають законодавству про оцінку, застосовані вірно, вартість майна складає 283424 ,00 грн. Разом з тим, в судовому засіданні позивачем [PERSON] надано звіт 24.06.2016р. про незалежну оцінку спірних обєктів нерухомого майна, яка проведена ТОВ «Укрспецекспертиза» субєктом оціночної діяльності. Як вбачається з даного звіту ринкова вартість обєкту оцінки: саме нежитлового приміщення № 2 у житловому будинку № 7 по вулиці (Сорок років Незалежної України) Сорок років Радянської України у м. Запоріжжі, загальною площею 52,5 кв. м. основною площею 48,6 кв.м., підсобних приміщень 3,9 кв.м., зал 35,3 кв., кабінет 13,3 кв.м., санвузол 1,9 кв.м., кімната персональна 2,0 кв.м., станом на 24.06.2016р. становить 451868,00 грн. Таким чином, з викладеного вбачається, що визначена вартість нерухомого майна за звітом ФОП [PERSON] від 22.01.2016р. значно відрізняється від вартості цього ж майна за звітом ТОВ «Укрспецекспертиза» від 24.06.2016 року. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнати недійсним «Звіт про оцінку майна» № 16/01/16 нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення № 2 у житловому будинку № 7 по вулиці (Незалежної України) Сорок років Радянської України у м. Запоріжжі.

Outcome: approved