Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] \~звернулася з\~позовом в\~суд до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу мотивуючи\~його тим,\~що 08\~грудня 2016 року на території України уклали з відповідачем шлюб, який зареєстрований в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис №597. Після одруження проживали в Україні за місцем її реєстрації. З плином часу відносини з відповідачем погіршилися через різні погляди на життя та психологічну несумісність, він не здатний на почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, постійно з ініціативи відповідача виникали сварки. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Від шлюбу дітей не мають. Суперечки про поділ майна немає. За таких обставин просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, однак, судовий збір, який просила у позовній заяві стягнути з відповідача, просить залишити за нею, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засіданні на офіційному сайті Чечельницького районного суду Вінницької області, про що є підтвердження в матеріалах справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого повторно 22 травня 2018 року Уманським міскрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зареєстрували шлюб 08 грудня 2016 року за актовим записом №597. Відповідно до положень ч.1 ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до положень ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Згідно ч.1 ст.60 Закону України "Про міжнародне приватне право" правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на території України, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України. Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. При цьому, судом встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не турбуються проблемами один одного, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, що, як наслідок, призвело до того, що подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин та припинило вести спільне господарство. Так, згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Оскільки при реєстрації шлюбу позивачка прізвище не міняла, суд вважає недоцільним вирішувати питання залишення чи відновлення їй прізвища.

Outcome: approved