Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, у якому посилається на те, що 03.12.2007 року у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК зареєстровано укладений між ним та відповідачем строком на 35 років, договір оренди належної їй земельні ділянки, площею 4,45 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Відповідно до п.9 договору орендна плата за земельні ділянки приватної власності сплачується Орендарем ( ТОВ «МаякАгро») в розмірі: у 2007 році - 200 грн. за 1 пай, в 2008 році - 350 грн. за 1 пай, у наступні роки погоджувати розмір орендної плати з урахуванням затрат орендаря за рекультивацію даної земельної ділянки. Вказані, зобов'язання по договору відповідач не виконує та має заборгованість по орендній платі за 2013-2016 роки. Просить суд припинити дію договору, шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнути заборгованість по орендній платі та судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлений був належним чином, причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві, просила суд припинити дію договору, шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнути заборгованість по орендній платі та судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений був належним чином, причини неявки суду не відомі. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За ч.1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640, ч.2 ст.125 ЗК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 4,45 га, розташованої на території Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с. 10). З огляду на ст.13 Закону №161-Х1У договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-Агро», в особі керівника [PERSON] уклали договір оренди зазначених земельних ділянок строком на 35 років, який був зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 03.12.2007 року, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 4НН 002123-040771500009 (а.с. 6-8). Згідно зі ст.21 Закону №161-Х1У орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до п.9 договору орендна плата за земельні ділянки приватної власності сплачується Орендарем ( ТОВ «МаякАгро») в розмірі: у 2007 році - 200 грн. за 1 пай, в 2008 році - 350 грн. за 1 пай, у наступні роки погоджувати розмір орендної плати з урахуванням затрат орендаря за рекультивацію даної земельної ділянки. Орендна плата сплачується в грошовій формі. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Виплата орендарем орендної плати за договором є основним обов'язком відповідача, невиконання якого суд вважає є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Таким чином, невиконанням свого зобов'язання відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати. Таким чином, невиконанням свого зобов'язання відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді . Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Тому, на думку суду, договір оренди землі, укладений [PERSON] в якості орендодавця з відповідачем у якості орендаря, повинен бути розірваний на вимогу орендодавця, внаслідок істотних порушень умов договору орендарем, коли внаслідок завданої цим шкоди позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, що виразилося в недоотриманні орендної плати за землю. Таким чином вимоги позивача щодо розірвання договору оренди землі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді у відповідача перед позивачем існує заборгованість по орендній платі за 2013-2016 роки та наявність заборгованості є порушенням. При прийнятті рішення суд з урахування правової позиції щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати викладеної в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, відповідно до якої Верховний суд зробив висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання, вважає, що відповідачем порушені умови договору, щодо виплати орендної плати, які стали підставою для припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання та задоволення позову.

Outcome: approved