Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом проти Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі - відповідач) з вимогою визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими прибудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позовна вимога обґрунтовується наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшов житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачем таку спадщину було прийнято шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину відсутні. Проте, прийнявши спадщину позивач не може її оформити у нотаріальному порядку, оскільки даний будинок належить колгоспному двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності і встановити, яка частка зазначеного будинку належить спадкодавцеві не представляється можливим. З огляду на зазначені обставини, відповідне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Позивач на підтвердження своїх вимог наводить копії свідоцтва про смерть [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] , та свідоцтва про одруження, довідки виконкому Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, копію свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок і технічного паспорту на нього, а також копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Ухвалою суду від 15.07.2020 відкрито провадження у даній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання та встановлено строк для подання відповідачем відзиву. Також, з нотаріальної контори витребувано матеріали спадкової справи спадкодавця. У визначений судом строк відповідачем відзиву на позов до суду не було подано, однак до канцелярії суду представником відповідача подано заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, а також про визнання позову проти задоволення якого він не заперечує. Разом з тим, у судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за їх відсутності, позовну вимогу підтримав та просив її задовольнити. З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.08.2019 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № [NUMBER] від 18.04.1988, [PERSON] як голові колгоспного двору, належав цілий жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 12 з обох сторін). З матеріалів спадкової справи [PERSON] вбачається, що за життя, вона залишила на своїх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заповіт, посвідчений Росошанською сільською радою Липовецького району Вінницької області 20.06.1989, згідно якого заповіла їм своє майно у рівних долях. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшло вищезазначене майно, яке прийняла позивач за законом в силу ст. 1261 ЦК України, про що свідчить відповідна заява у матеріалах спадкової справи. Разом з тим від 2/3 частки такого майна [PERSON] та [PERSON] відмовились на користь позивача, про що свідчать їх заяви у матеріалах спадкової справи. Отже, позивач є єдиною спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Прийнявши спадщину позивач звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , однак як вбачається із постанови про відмови у вчиненні нотаріальної дії №30/02-31 від 28.02.2020 їй було відмовлено, оскільки встановити, яка частка у праві власності на зазначене майно належала спадкодавцеві не представляється можливим (а.с. 17 з обох сторін). Разом з тим, згідно довідок, виданих виконкомом Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області №343 від 29.05.2020 та №344 від 29.05.2020, вбачається що станом на 15.04.1991 єдиним головою та членом колгоспного двору була [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8-9). З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про визнання за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими прибудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 120 ЦК Української PCP 1964 майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст. 121, 123 ЦК Української PCP 1964 володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2005 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Встановлені судом обставини свідчать про те, що жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належав матері позивача [PERSON] , яка була єдиним головою та членом колгоспного двору. Згідно матеріалів спадкової справи заведеної до майна померлої [PERSON] , встановлено, що позивач своїм правом на спадкування скористалася, будучи дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на вказане майно, що увійшов до складу спадкової маси позбавлена можливості за обставин, незалежних від її волі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача є очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. З огляду на те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved