Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування - Межиріцька сільська рада Павлоградського району Дніпропетровської області, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому 21.08.2010 року шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.09.2013 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітній син [PERSON] фактично проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов від 28.10.2019 року, складеного за участю депутатів Межиріцького сільської ради та секретаря сільської ради, були обстежені матеріально-побутові умови сім`ї [PERSON] , згідно якого [PERSON] , 1991 року народження, проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , 2010 року народження. На даний час батько дитини [PERSON] разом з сім`єю не проживає та у вихованні своєї дитини участі не приймає та за вказаною адресою не зареєстрований. Згідно з довідкою від 22.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , навчається у 3-А класі КЗ "Межиріцький ліцей ім. І.С. Обдули" Межиріцької сільської ради" Павлоградського району Дніпропетровської області. Вона працює викладачем в КЗ "Межиріцький ліцей ім. І.С. Обдули" Межиріцької сільської ради" Павлоградського району Дніпропетровської області та має достатній рівень доходу для задоволення потреб сім`ї. Вона самостійно займається вихованням сина, зокрема, культурним та спортивним, що підтверджується довідкою про навчання [PERSON] , [INFO] , у КЗ "Павлоградська районна школа естетичного виховання" Межиріцької сільської ради Дніпропетровської області та довідкою Громадської організації "Дитячо-юнацький спортивний клуб "КІОКУШИНКАЙ КАРАТЕ СЕІКЕН". Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 року з [PERSON] стягнуто на утримання дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Дніпропетровській області від 30.10.2019 року по виконавчому провадженню №59223165 станом на 30.10.2019 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 38049,00 грн. Вказані обставини свідчать, що вона є єдиним з батьків малолітнього [PERSON] , яка утримує та виховує сина, який проживає з нею, а батько [PERSON] жодної участі у вихованні та утриманні сина не приймає. Згідно з ч.ч.7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Виконуючи цю вимогу Закону, вона має намір не тільки виїжджати з дочкою до інших міст України, а й періодично виїжджати з нею за кордон для її оздоровлення та навчання, а також розширення її світогляду. Частинами 1, 2 статті 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності й не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Отже, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому, не має значення чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, прав на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved