Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин. Заявлений позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], останнє місце проживання якого було [ADDRESS]. Після смерті батька залишилось спадкове майно - жилий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Батько заповіт після смерті не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є позивач та відповідачі по справі: дружина померлого - мати [PERSON] та діти померлого- позивач [PERSON], брат позивача - [PERSON] та дочка [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В 6-ти місячний строк після смерті батька в порядку ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину мати позивача, яка на день смерть спадкодавця проживала та була зареєстрована в спадковому будинку та рідна сестра, яка до 6-ти місяців подала заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] Отримав повідомлення від приватного нотаріуса, що пропущено строк на прийняття спадщини, але позивач маю право звернутись до суду відповідно до ст. 1272 ЦК України для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно даної постанови суд при вирішенні питання про встановлення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такими причинами можуть бути: стан здоров'я спадкоємця перебування за кордоном на роботі, у тривалому відрядженні, на навчанні, відбування покарання, з чим пов'язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо. Пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. В серпні 2014 року поїхав на три тижні в Росію на заробітки. Після повернення з Росії мав намір подати заяву в нотконтору на прийняття спадщини. Але вчасно не зміг зробити по тій причині, що перед виїздом на Україну у позивача з автомобіля викрали паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, права на право керування транспортом та всі інші документи. Відразу звернувся в 106 відділ поліції УМВД по Гатчинському району Ленінградської області і позивачу було видано довідку про втрату документів. Протягом місяця не зміг виїхати на Україну пл. тій причині, що лише 30 вересня 2014 року видано консулом Генерального консульства України в Санкт- Петербурзі посвідчення особи на повернення в Україну. 03 жовтня 2014 року пересік кордон Росії з Україною. Новий паспорт видано Виноградівським ГУ ДМС України в Закарпатській області 09 жовтня 2014року. Крім того позивач заявив вимоги про встановлення родинних відносин з батьком [PERSON]. В свідоцтві про народження позивача батько записаний як [PERSON]. В дійсності прізвище та ім'я та його батька - [PERSON], що стверджується його свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть та паспортами серії [NUMBER] від 23 січня 2001 року серії [NUMBER] від 21 лютого 1982 року, виданими Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області. При складанні актового запису за № 3 від 02 лютого 1960 року про укладення шлюбу між моїми батьками виконкомом Великокопанської сільської ради було допущено помилку в написанні прізвища та ім'я батька позивача, якого записано як [PERSON], а не як повинно бути [PERSON]. На підставі свідоцтва про укладення шлюбу в актовому записі про народження позивача [INFO] батько записаний як [PERSON]. Отже, що стосується розгляду в одному провадженні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин, то суд в даному випадку повинен керуватись вимогами п.2 постанови Пленуму ВСУ за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику в справах про спадкування ", де записано, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Вимога про встановлення факту родинних відносин поєднана з позовною вимогою про визначення додаткового строку про прийняття спадщини, тому вона розглядається у порядку позовного провадження. Відповідачка [PERSON] відмовляється від добровільного визнання позивачем прийняття спадщини, тому змушений звернутись до суду. У зв'язку з цим позивач просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], та встановити факт родинних відносин, що спадкодавець [PERSON], який помер [INFO], є батьком позивача. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні просили вимоги позову задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім цього позивач повідомив, що періодично виїжджає на заробітки в Росію. Так, він у серпня повернувся додому. Через деякий час його попросили терміново відвезти в Росію юригаду робітників і звідти забрати іншу бригаду додому, тому планував поїхати в Росію і повернутися назад і після цього звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак на території Росії у нього і всієї бригади з автомобіля викрали документи. Спочатку він думав, що за винагороду документи повернуть і тому деякий час вони самотужки шукали документи. Оскільки документи не повернули, він звернувся в поліцію з заявою про викрадення документів. Через консульство отримав довідку на перетин кордону і відразу поїхав на Україну, а автомобіль залишив у Росії. На Україну прибув тільки 03.10.2014 року. Представник позивача додатково пояснила, що відповідач з незалежних від нього пррчин не зміг вчасно. Як планував, повернутися додому, відтак у 6-ти місячний строк з [INFO] не міг фізично звернути до нотаріуса, оскільки виїхав з України 22.08.2014 року, а повернувся 03.10.2014 року. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково, зазначивши, що дійсно померлий [PERSON] є рідним батьком позивача [PERSON], відтак щодо визнання юридичного факту родинних відносин не заперечили. Щодо визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини заперечили, зазначивши, що у відповідача була можливість звернутися з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але він цього робити не хотів. Навпаки, рідні позивача з'ясовували позицію позивача і той зазначав, що на спадщину не претендує. Доказів того, що позивач протягом усіх шести місяців після смерті батька не міг подати заяву на прийняття спадщини позивачем не надано. Позивач повернувся з України 01.08.2014 року і вибув з України 22.08.2014 року і за цей час міг подати заяву. З цих підстав у задоволенні вимог позову в частині надання додаткового строку на прийняття спадщини просили відмовити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні висловила аналогічну позицію що і [PERSON], зазначивши, що вона являється матір'ю позивача, а померлий чоловік [PERSON] дійсно позивач її рідним батьком позивача. Заперечуючи щодо визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини, зазначила, що вона з чоловіком побудували сину [PERSON] будинок. А свій будинок хотіли подарувати дочці [PERSON], однак за життя чоловіка не встигли цього зробити. Вона не бажає, щоб за її життя ділили будинок. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає частково. В частині встановлення родинних відносин позивача з померлим не заперечує. У задоволенні вимог позову в частині надання додаткового строку на прийняття спадщини просив відмовити з тих підстав, що протягом шестимісячного строку позивач не бажав звертатися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.27). Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимоги та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України. Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] в с.В.Копаня є рідним батьком позивача [PERSON] сторонами не оспорювався та доводиться наявними у матеріалах справи доказами. Так, у свідоцтві про народження позивача батько записаний як [PERSON] (а.с.16). В дійсності прізвище та ім'я та батька позивача - [PERSON], що стверджується архівною довідкою від 04.112014 року (а.с.45). Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику в справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Вирішуючи вимоги позову в частині визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини після смерті батька суд виходить з наступного. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с.17), останнє місце проживання якого було [ADDRESS]. Після смерті батька залишилось спадкове майно - жилий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Померлий [PERSON] заповіт після смерті не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є позивач та відповідачі по справі: дружина померлого - мати [PERSON] та діти померлого- позивач [PERSON], брат позивача - [PERSON] та дочка [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті батька (з 07.03.2014 р.) позивач з заявою про прийняття спадщини не звертався. Як вбачається з наявних доказів позивач в'їхав в Україну 01.08.2014 року. 22.08.2014 року виїхав з території України і повернувся на територію України 03.10.2014 року (а.с.43, 47). Як вбачається з пояснень позивача, які узгоджуються з наявними у справі доказами на території Російської Федерації у з автомобіля викрали особисті документи, зокрема закордонний паспорт, водійське посвідчення, документи на автомобіль. Позивач звернувся в 106 відділ поліції УМВД по Гатчинському району Ленінградської області і йому було видано довідку про втрату документів. 30 вересня 2014 року видано консулом Генерального консульства України в Санки - Петербурзі посвідчення особи на повернення в Україну. 03 жовтня 2014 року пересік кордон Росії з Україною. Новий паспорт видано Виноградівським ГУ ДМС України в Закарпатській області 09 жовтня 2014року (а.с.23, 38). Частиною 3 ст.1272 ЦК України регламентовано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до нотаріуса та підтверджені належними доказами щодо неможливості звернення до нотаріуса. За загальним правилом, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення певної дії та підтверджені належними доказами цього. Так, законодавцем визначено 6-ти місячний строк з дня смерті спадкоємця, для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець вправі у будь-який день, зокрема і в останній строку звернутися до нотаріуса з відповідною заявою. Відтак суд відхиляє доводи відповідачів, що позивач мав, за наявності бажання, об'єктивну можливість звернутися до суду, оскільки на протязі 6-ти місячного строку з смерті батька перебував вдома і виїхав за кордон 22.08.2014 року, що свідчить про безпечність позивача та небажання звертатися до суду оскільки міг передбачати, що в дорозі може щось трапитися. Втрата документів, що стало наслідком неочікуваного затримання на території іншої країни, що стало наслідком пропуску строку на подання заяви, суд визнає поважною причиною, оскільки у позивача не було фізично можливості звернутися з заявою до нотаріуса. З врахуванням зазначеного, суд вважає, що позивачем пропущено строк строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважних причин, вимога позову про надання додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved