Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

11 лютого 2014 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулося в інтересах виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 13534.09 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго". Але за послуги сплачував не регулярно. Станом на 20.06.2012 року за ним значиться заборгованість перед ОКП "ДТКЕ" ВО "Дружківкатепомережа" у розмірі 13534.09 гривень. 27 лютого 2013 року Дружківським міським судом було видано судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості. Ухвалою Дружківського міського суду від 29 квітня 2013 року вищезазначений наказ було скасовано. Просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за послуги теплопостачання станом на 20.06.2012 року в сумі 13534.09 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у сумі 243.60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, просив допустити в якості його представника адвоката Цимбалюка В.Г., позовні вимоги не визнав. Представник відповідача Цимбалюк В.Г. позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки Договір між позивачем та відповідачем про надання послгу з централізованого опалення та постачання гарячої води не укладався, тому між ним та відповідачем не виникло ніяких зобов'язань. Також просить застосувати строк позовної давності. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Відповідач [PERSON] являвся власником квартири [ADDRESS]. Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Таким чином суд вважає, що відповідач є споживачем теплопостачання. Згідно довідки ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго" (без зазначення дати видачі) заборгованість відповідача за централізоване опалення за особовим розрахунком №3620 складає 13534.09 гривень , яка утворилась станом на червень 2012 року внаслідок того, що послуги за опалення сплачувались не регулярно. Із зазначеної довідки вбачається, що плата за гаряче водопостачання в зазначений період по цій квартирі не нараховувалася. Згідно з договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідченим приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу 20 червня 2012 року, в реєстрі за №2594, [PERSON] продав квартиру [PERSON] Відповідно до п.13 цього дговору, борги за комунальні послуги, які утворилися на 20 червня 2012 року, бере на себе продавець [PERSON] Що стосується посилання відповідача на те, що відсутність договору про надання послуг з теплопостачання та погодження істотних умов договору, як на відсутність обов'язку сплачувати послуги надані позивачем, не може служити підставою для відмови в позові, оскільки договір про надання послуг з теплопостачання укладається між теплопостачальною організацією та житловою, яка обслуговує будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом, зобов'язаний споживач. Згідно ст. 1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно "Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), які діяли до 21 липня 2005 року, споживач - це наймач (власник) квартири (приватного будинку), якому надаються послуги з централізованого холодного та гарячого водопостачання, теплопостачання та водовідведення у житловому фонді та підсобних приміщеннях. Відповідно Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За пунктом 18 "Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяці, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін та тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування. Відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не виключає обов'язок сплачувати ці послуги. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідача виникли щомісячні обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочинну, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України "Про житлово-комунальні послуги" такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги з централізованого опалення квартири. Плата за теплову енергію, передбачена до 2005 року Правилами надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями) та Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630, відповідно до ст. 10 Правил № 1497 р. - плата за послуги вноситься щомісячно по нормам та тарифам, встановленим обласними держадміністраціями із рахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг с централізованого опалення між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідач зобов'язаний був вносити до липня 2005 року - не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, а з липня 2005 року - щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ці строки оплати послуг, наданих в період з 01 грудня 2006 року по 20 червня 2012 року сплинули. Про те з довідки ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго" заборгованість відповідача за централізоване опалення на 20 червня 2012 року складає 13534.09 гривень. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачу з вересня 2008 року - згідно рішення виконкому міської ради № 986 від 05.09.2008 р., тарифи складають 8,422,64 грн. за 1 м2 загальної площі квартири. З січня 2011 року - згідно Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 року № 1838 "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" згідно наступного тарифу:283,79 грн. за 1 Гкал. Суд встановив, що відповідач не регулярно сплачував послуги теплопостачання у зв'язку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання ним обов'язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Оскільки відповідач добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. В судовому засіданні представник відповідача просив застосувати строк позовної давності. Оскільки представник відповідача вказує на застосування строку позовної давності, суд повинен це врахувати та стягнути заборгованість за теплопостачання за три роки до моменту звернення. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості 11.02.2014 року, відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України після скасування 29 квітня 2013 року за заявою боржника [PERSON] судового наказу від 27 лютого 2013 про стягнення з нього заборгованості за послуги з централізованого опалення (а.с.6). Звернення ОКП "Донецьктеплокомуненерго" із заявою по видачу судового наказу в 2013 році відповідно до частини 2 ст. 264 ЦК України перервало перебіг строку позовної давності. Будь-яких поважних причин пропуску строку на звернення до суду з заявленими позовними вимогами позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не наведено. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість лише в межах строку позовної давності - за останні три роки з часу винесення судового наказу, тобто з лютого 2010 року по червень 2012 року в сумі 4168.51 грн. Оскільки відповідач добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачуює, вона підлягає стягненню з нього у примусовому порядку. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] стягується судовий збір у сумі 243.60 гривень на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі Виробничої одиниці "Дружківкатепломережа". На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України,

Outcome: partial