Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

15 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачки [PERSON] про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що, згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №2-2065 від 11 листопада 2010 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходу). Після розірвання шлюбу позивач залишив квартиру, в якій проживав разом з відповідачкою та дітьми, поселився в гуртожитку, а 10 січня 2012 року його було знято з реєстраційного обліку та виселено з гуртожитку. Без реєстрації місця проживання він не мав можливості влаштуватися на роботу. З 14 лютого 2013 року по 19 січня 2014 року він знаходився в центрі соціальної реабілітації в колективі центра соціальної реабілітації та адаптації для нарко-алкозалежних "Незалежність" м. Дніпропетровська. В зв'язку з цим, в нього з 20 січня 2012 року по 05 травня 2014 року виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 17 641,26 гривень. Вважає, що заборгованість нарахована неправомірно з тих підстав, що на момент виникнення заборгованості та на час визначення її розміру він не працював, заборгованість йому була нарахована, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості ( п. З ст. 195 Сімейного кодексу України) тобто 1/4 або 25% середньої заробітної плати працівника м.Першотравенська. Але у період з 01 вересня 2012 року по 31 травня 2014 року відповідачка отримувала тимчасову матеріальну державну допомогу на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів в розмірі 7 343,70 гривень. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. У відповідності до п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Таким чином, з 01 вересня 2012 року по 31 травня 2014 року він має заборгованість перед державою, а не перед відповідачкою. Інакше, сума заборгованості, яку має сплатити позивач з 01 вересня 2012 року по 31 травня 2014 року не 13 290,25 гривень(636,58+636,58+636,58+636,58+636,58+636,58+636,58+636,58+6 36,58+ 653,59+679,79+679,79+679,79+679,79+679,79+679,79+679,79+679,79+679,79+67 9,79+ 109,54=13 290,25), а 20 633,95гривень (7.343,70+13 290,25), що становить не 25%, як вказано у рішенні суду, а відповідно 62% від середньої заробітної плати працівника м.Першотравенська. Тобто розмір 1/4 частки від заробітку збільшується майже до 3/4, що не відповідає рішенню суду. У відповідності до п.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У відповідності до п.4 ст.195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Звертає увагу суду на те, що позивач, як тільки влаштувався машиністом електровоза (поверхні) на ВСП Шахтоуправління Дніпровське ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», негайно повідомив відділ ДВС Першотравенського МУЮ про місце працевлаштування, куди й направлено виконавчий лист на виконання. На даний момент з нього стягуються аліменти в розмірі 50% його заробітку. У частині 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі, в разі відрахування за кількома виконавчими документами. А тому він не має можливості сплатити державі кошти тимчасової державної допомоги, які підлягають з нього стягненню у судовому порядку. На даний момент він проживає у своєї старшої доньки за адресою: [ADDRESS] та проходить медичну комісію для мобілізації до лав АТО. Таким чином, зважаючи на те, що заборгованість у нього виникла з поважних причин (неможливість працевлаштування без житла та прописки, добровільне лікування від алкогольної залежності у реабілітаційному центрі) та одержання відповідачкою тимчасової державної допомоги, яку позивач має відшкодувати в розмірі 7 343,70 гривень, вважає, що його заборгованість саме перед відповідачкою існує з січня 2012 року по серпень 2014 року та становить 4 350,91 гривень. Позивач просить суд зменшити розмір заборгованості по аліментах, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа №2-2065 від 11 листопада 2010 року, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 17 641,26 гривень до 4 350,91 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовільнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просить винести рішення згідно з діючим законодавством. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав: Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.ч.3,4 ст.195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Ст.197 СК України передбачає, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Тобто, повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв'язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості (п. 22). ч.4 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 15 жовтня 1997 року підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2010 року підтверджується, що збільшено розмір стягнутих аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 1/6 до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Копією ухвали Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2013 року підтверджується, що [PERSON] оголошено в розшук за поданням ВДВС Першотравенського міського управління юстиції про розшук боржника по стягненню аліментів на неповнолітню дитину. Довідкою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області підтверджується, що заборгованість по в/л №2-2065 від 11 листопада 2010 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини станом на 05 травня 2014 року становить 17 641,26 гривень. Довідкою за вих.№285 від 18 січня 2014 року підтверджується, що [PERSON] з 14 лютого 2013 року по 19 січня 2014 року знаходився в центрі соціальної реабілітації в Колективі центру соціальної реабілітації та адаптації для нарко-алкозалежних "Незалежність" м. Дніпропетровська при Благодійній Організації "Незалежність-Дніпро". Курс реабілітації становить 1 рік. Довідкою №510 від 10 липня 2014 року, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Першотравенської міської ради, підтверджується, що [PERSON] знаходилася на обліку в Першотравенському МУПСЗН і отримує тимчасову допомогу на 1 дитину, коли мати (батько) ухиляються від сплати аліментів, з вересня 2012 року по травень 2014 року. Суд, враховуючи всі вивченні обставини в справі, вважає, що позивачем не надано доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів на неповнолітню дитину виникла в нього у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, перебування позивача в реабілітаційному центрі та адаптації для нарко-алкозалежних "Незалежність" м. Дніпропетровська та відсутність у нього місця реєстрації та роботи не вважає поважними причинами для звільнення або зменшення заборгованості сплати по аліментах на неповнолітню дитину. Доводи представника позивача про те, що позивач має заборгованість перед державою, а не перед відповідачкою, так як вона отримувала тимчасову державну допомогу на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів, не має можливості утримувати дитину або місце проживання його невідоме, суд не може прийняти до уваги, так як суду надана довідка про нараховану заборгованість відповідача, а рішення суду про стягнення з нього до Державного бюджету України виплачену відповідачці суму тимчасової допомоги Управлінням праці та соціального захисту населення Першотравенської міської ради відсутнє, на даний момент позивач сплачує відповідачці заборгованість по аліментах та аліменти в розмірі 50% всіх видів заробітку (доходу), про що підтвердив і сам представник позивача в судовому засіданні.

Outcome: dismissed