Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

15 січня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води. В обґрунтування позову посилається на те, що ТОВ "Краматорськтеплоенерго" з 01 січня 2007 року відповідно до встановлених Краматорською міською радою тарифам здійснює поставку теплової енергії фізичним особам-споживачам, у тому числі у квартиру відповідача за адресою м.Краматорськ, вул.Соціалістична, 69-43. У період з 01.01.2007 року по 01.06.2014 року відповідач не сплачував у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 11823,33 грн. Крім того, відповідно до договорів про уступку права вимоги №06/06 від 22.12.2006 року та купівлі-продажу майнових прав №08/06 від 22.12.2006 року позивач прийняв від ТОВ "Енергохолдінг" - первинного кредитора, право вимоги виконання грошових зобов'язань фізичних осіб - споживачів теплової енергії, у тому числі і відповідача. У період з 01.07.2003 року по 01.01.2007 року внаслідок несплати за надані послуги за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 1561,12 грн. Таким чином, загальна заборгованість відповідача за період з 01.07.2003 року по 01.06.2014 року складає 13 384,45 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення та підігрів води за період з 01.07.2003 року по 01.06.2014 року у сумі 13384,45 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача Горлаковська Т.І. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав та суду пояснив, що у 2009 році він звертався до органів влади з проханням відключити його від опалення, але йому було безпідставно відмовлено. Позивачем пропущено 3-х річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України. Послуги опалювання надавалися без Договору із Споживачем, що суперечить вимогам законодавства. У споживача послуг немає можливості регулювати споживання опалювання самостійно, оскільки відсутні прилади обліку і регулювання за прикладом електролічильников і водомірів. У період з 01.05.2014 року по теперішній час він послугами опалювання не користувався, у зв'язку із виїздом на тимчасове проживання в Харківську область через бойові дії. Також не згоден з існуючими тарифами на опалювання, а враховуючи перспективу їх зростання та відсутність у нього та його дружини постійної роботи, він не має можливості оплачувати за послуги. Також відмовляється від споживання опалювання надалі. Вислухав пояснення представника позивача та відповідача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Позивач - ТОВ "Краматорськтеплоенерго", обслуговує житловий фонд у якому проживає відповідач та здійснює поставку теплової енергії по затвердженим виконкомом Краматорської міської ради тарифам. Згідно договорів про відступлення права вимоги позивачу від ЗАТ "Торговий дім "Мегаресурс" та ТОВ "Енергохолдінг" перейшла заборгованість споживачів за надані послуги теплопостачання за період з 01.07.2003 року по 01.01.2007 року (а.с.10-16). Згідно ст.ст.156, 162 Житлового кодексу України, власник та члени його сім'ї зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленому у законному порядку тарифам. Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 17 і 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21 липня 2005 року передбачено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до довідки по особовому рахунку [NUMBER], відкритому на ім'я відповідача [PERSON] за період з 01.07.2003 року по 01.06.2014 року оплата за опалення та підігрів води проводилася нерегулярно, заборгованість за надані послуги складає 13384,45 грн. (а.с.4-6). Доводи відповідача про відключення його квартири від центральної мережі опалення суд не може прийняти до уваги з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п.п. 24, 25 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення, споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мережі забороняється. Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року №169 були внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. У судовому засіданні встановлено, що процедура відключення від центрального опалення відповідачем не дотримана, тому позивачем нарахування оплати за теплопостачання проводились у відповідності із діючими тарифами. Доводи відповідача про те, що ТОВ "Краматорсьтеплоенерго" не має права вимоги до нього, оскільки між ним та організацією відсутні договірні відносини, не беруться судом до уваги. У судовому засіданні встановлено, що відповідач періодично вносив оплату за теплопостачання та не відмовився у встановленому законом порядку від послуг ТОВ "Краматорськтеплоенерго". Відсутність укладеного у письмовій формі договору не позбавляє відповідача від зобов'язання щодо сплати за надані послуги. Відповідно до ст.75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давнини складає 3 роки. Згідно до ч. 3 ст.267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Таким чином, за період до 01.01.2004 року позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін, а починаючи з 01.01.2004 року - тільки за заявою сторони. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.07.2003 року по 01.06.2014 року, тобто, поза межами позовної давнини. Відповідачем також надано заяву про застосування до вимог позивача строку позовної давнини. Згідно ст.264 ч.1 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Частиною 2 вказаної статті позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається з копії особового рахунку, відповідачем проводилися оплати за надані послуги у розмірі, більшому від нарахувань, а також при відсутності нарахувань. Так, у березні 2013 року відповідачем було сплачено 2058,65 грн.,яка значно перевищує нарахування за лютий 2013 року у сумі 463,41 грн., тобто фактично відповідачем визнавався борг та вчинялися дії по його погашенню. Таким чином, позовна давність переривається погашенням частки боргу у березні 2013 року, та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги, яка утворилася за період з 1 березня 2010 року по 01 червня 2014 року у сумі 8192 грн. 05 коп. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial