Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді виконавчого комітету Бережанської міської ради Тернопільського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що перебувала у шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON] , яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Шлюб з відповідачем розірвано. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини становить більше 100 000 гривень. Відповідач з восьми місячного віку дитини і до 30 червня 2021 року, тобто по день проведення першого підготовчого судового засідання у даній справі, не бачив свою дитину жодного разу. [PERSON] жодної участі у вихованні та утриманні дитини, не приймає, з дитиною взагалі не спілкується. Коли в дитини було перше причастя, нею завчасно, про це, було повідомлено відповідача, який обіцяв, що постарається приїхати, однак так і не приїхав. При зустрічі відповідача із своює дочкою [INFO] , дитина так і не підійшла до свого батька, якого вона не знає, при цьому дочка запитувала відповідача, чому він її залишив, на що останній відповів, що незнає, що відповісти. У відповідача немає найменшого бажання брати участь у вихованні дитини. Просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що згідний, щоб його позбавили батьківських прав по відношенню до його дочки, оскільки вони вже тривалий час разом не проживають і у нього є інша сім`я та троє дітей. Відповідач жодним чином не заперечив пояснення позивача стосовного того, що він жодної участі у вихованні та утримання дитини не приймає. Відповідач не зміг пояснити, чому на протязі такого тривалого часу, він не спілкувався з своєю дитиною та не відвідував її. Він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини, які буде платити по мірі своєї можливості. Йому не відомо, в який садочок ходила його дочка, в якому навчальному закладі вона навчається, яка її успішність, стан здоров`я, коло друзів. Йому нічого не відомо про життя його дочки. В подальшому він буде намагатись налагодити стосунки з дочкою. Представник служби у справах дітей, надання соціальної допомоги сім`ям з дітьми та молоді виконавчого комітету Бережанської міської ради Тернопільського району Тернопільської області суду пояснила, що вихованням дитини [PERSON] займається її мати - [PERSON] .. Батько дитини - [PERSON] участі у вихованні та утриманні дочки не бере, безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, не цікавиться своєю дитиною, не спілкується з нею. Вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його дочки - [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є подругою позивачки, а тому їй відомо, що коли дитині сторін було декілька місяців, відповідач залишив їх і після цього ніколи не бачив свою дитину та не цікавився нею. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є подругою позивачки та хрещеною матір`ю дочки сторін. З відповідачем у неї стосунки не добрі. Їй відомо, що відповідач останній раз бачив свою дочку, коли їй було приблизно 10 місяців. [PERSON] не проявляє до дитини жодного інтересу, не зустрічається та не спілкується з нею. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника служби у справах дітей, свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності із п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , від якого у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджено нею в судовому засіданні та визнано відповідачем. Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2015 року стягнуто із [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30% від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 02 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2016 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Той факт, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання свої обов`язків щодо виховання дитини [PERSON] , підтверджено в судовому засіданні позивачкою, визнано відповідачем, а також стверджується поясненнями свідків, представника служби у справах дітей та висновком вказаного органу. Із висновку Бережанської міської ради від 08 квітня 2021 року "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] " вбачається, що відповідач вихованням та утриманням дочки не займається, матеріальної допомоги на дитину не надає. Дочка батька не пам`ятає, оскільки вже багато років його не бачила, а тому даний орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Крім цього, із інформації Бережанського міжрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 19 травня 2021 року за №12117, вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача на утримання своєї дитини, за період з 2015 року по 19 травня 2021 року становить 102900 гривень. Ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, підтверджується також характеристикою виданою адміністрацією Бережанської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Бережанської міської ради Тернопільської області за вих.№75 від 24 травня 2021 року, з якої видно, що вихованням дочки сторін - [PERSON] , учениці 4-В класу, 2011 року народження, займається лише мати. Позивач 22 квітня 2017 року вдруге зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище із [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 квітня 2017 року виданого Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Встановлено, що на даний час позивач є вдовою, що підтверджено нею в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків щодо виховання дитини [PERSON] , який носить систематичний та тривалий характер (більше 9 років), при цьому такі дії [PERSON] не зумовлені будь-якими поважними обставинами. Відповідач через власну протиправну та недопустиму поведінку по відношенню до своєї дочки, неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо її виховання, з січня 2012 року і по даний час не бере жодної участі у вихованні дитини, не відвідує її, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та здоров`ям, не приділяє належної батьківської турботи. Суд, вважаючи таку поведінку відповідача недопустимою, поряд з цим, бере до уваги те, що [PERSON] і надалі не бажає брати участь у вихованні дочки, визнавши повністю позовні вимоги [PERSON] , вказавши при цьому, що буде намагатись налагоджувати стосунки із своєю дитиною. Однак такі твердження [PERSON] на думку суду є не переконливими, голослівними, такими, що ґрунтуються на припущеннях та обіцянках, а тому їх суд до уваги не приймає, оцінюючи критично, з врахуванням вищезазначених обставин справи, а також й того, що за час знаходження даної справи у провадженні суду, відповідач й надалі самостійно, з власної ініціативи, жодного разу не виявив бажання зустрітись, чи поспілкуватись із дочкою. В силу ч.ч.1, 2 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та має право на піклування батьків. Виховання в сім`ї, відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону, є першоосновою розвитку особистості дитини. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. В судовому засіданні позивачем доведено, належні правові підстави за яких відповідача слід позбавити батьківських прав по відношенню до своєї неповнолітньої дитини. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд, зазначає, що ухилення батьків від виконання обов`язків має місце, якщо вони: не піклуються про розвиток дитини, не надають доступу до духовних цінностей та освіти; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Судом встановлено, що саме такою є поведінка відповідача по відношенню до своєї дитини. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України", рішення від 07 грудня 2006 року (заява N 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки для батька (матері) та дитини (ст.166 СК України) і допускається тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, при цьому за встановлених обставин, суд переконаний, що поведінку відповідача по відношення до своєї дитини, за встановлених обставин, змінити у кращу сторону не можливо. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Факт визнання позову відповідачем свідчить про відсутність у останнього інтересу до дитини, тож за обставин доведеності свідомого нехтування батьківськими обов`язками відповідачем, із врахуванням того, що [PERSON] проти позбавлення його батьківських прав не заперечує, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, а саме: судовий збір сплачений позивачкою при поданні позову до суду, в сумі 908 гривень, слід стягнути на її користь із відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved