Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач - представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16 058,60 доларів США, за кредитним договором №MKZ0GK00000238 від 23 березня 2006 року, що за курсом 21,84 грн. відповідно до розпорядження Національного банку України від 10 липня 2015 року складає 350719,82 гривень. Крім цього просить стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 5 260,80 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 березня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційного банку "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №MKZ0GK00000238, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 28 000 доларів США на термін до 23 березня 2021 року та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідач у порушення вимог кредитного договору свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 10 липня 2015 року у неї виникла заборгованість у розмірі 16 058,60 доларів США, що за курсом 21,84 грн. відповідно до розпорядження Національного банку України від 10 липня 2015 року складає 350 719,82 гривень, які просить суд стягнути з відповідача [PERSON] та судовий збір по справі у розмірі 5260,80 грн.. Позивач - представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Олексик В.В. у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи через оголошення у засобах масової інформації. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом належними доказами встановлено, що відповідно кредитного договору №MKZ0GK00000238 від 23 березня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 28 000 доларів США на термін до 23 березня 2021 року та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.11-13). -2- Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №MKZ0GK00000238 від 23 березня 2006 року, станом на 10 липня 2015 року у відповідача [PERSON] виникла заборгованість, яка складає 16058,60 доларів США, з яких: 6931,42 доларів США - заборгованість за кредитом, 1,52 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9125,66 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за користування кредитом, що за курсом 21,84 грн. відповідно до розпорядження Національного банку України від 10 липня 2015 року складає 350719,82 гривень (а.с.4-10). Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України. Згідно статтей 526, 527 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. У відповідності до статтей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. . За нормами статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з частини 1 статті 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Частинами 1 та 2 статті 533 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем, а остання належним чином не виконала умови кредитного договору №MKZ0GK00000238 від 23 березня 2006 року, а тому позовні вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved