Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон України без згоди батька. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого [INFO] року у них народилася донька, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Рішенням Бершадського районного суду від 19.10.2015 року шлюб між [PERSON] Та [PERSON] було розірвано. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні і вихованні. На даний час у [PERSON] є бажання з дочкою відвідати Турцію з метою відпочинку та оздоровлення дитини. Проте, перешкодою для вищезазначеного стало те, що відповідач не надає в добровільному порядку дозволу на виїзд дитини за кордон. Оскільки, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду, вона змушена за захистом прав та інтересів неповнолітньої дочки звернутися в суд із даним позовом. Представник позивача за дорученням, [PERSON], в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав проти їх задоволення не заперечував. Представник третьої особи, головний спеціаліст служби у справах дітей Смакоус Ж.Л., надала до суду висновок від 25.05.2017 року згідно якого на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Бершадській РДА, було розглянуто заяву [PERSON] щодо надання дозволу на виготовлення проїзного документа та дозволу на виїзд [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька, [PERSON], за результатами розгляду якої комісія вирішила надати дозвіл на виїзд[PERSON], [INFO] за кордон без згоди її батька. Дослідивши матеріали справи та заслухавши учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого [INFO] року у них народилася донька, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Але, життя з відповідачем не склалося, і після розірвання шлюбу, вони з відповідачем проживають окремо, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу № 126/3001/15-ц винесеного Бершадським районним судом. Дочка залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час у [PERSON] є бажання з дочкою відвідати Турцію з метою відпочинку та оздоровлення дитини. Проте, перешкодою для вищезазначеного стало те, що відповідач не надає в добровільному порядку дозволу на виїзд дитини за кордон. Оскільки, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду, вона змушена за захистом прав та інтересів неповнолітньої дочки звернутися в суд із даним позовом. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці; батьки або особи,які їх замінюють,несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 151 СК батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Стаття 152 СК України передбачає гарантоване право дитини на належне батьківське виховання. Згідно з ст. 154 СК України батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом. Відповідно до ч. 3ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Відповідно до п. 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П. 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дочки за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька.

Outcome: approved