Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

17 грудня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: Приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, про скасування реєстрації права власності, відповідно до якої просила суд скасувати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . 09.09.2020 позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського округу Мангушевої О.С. з заявою про відкриття спадкової справи. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 09.09.2020 року, було відкрито спадкову справу № 66378926. В число спадщини, на думку позивача повинна була входити 3-ох кімнатна квартира [ADDRESS] , яку [PERSON] придбала на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2008. Так, відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів за № 6261264 від 21.07.2008, 21.07.2008, за [PERSON] зареєстровано право власності на 3-ьох кімнатну квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира була предметом іпотеки, про що свідчить договір іпотеки № PML 703/211/2008 від 21.07.2008, укладений між ЗАТ «ОТП «БАНК» та [PERSON] . Однак, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 225809519 від 28.09.2020, об`єкт нерухомості квартира [ADDRESS] 18.09.2020 зареєстрована за [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54143351 від 18.09.2020 прийнятого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою Ольгою Олександрівною. Таким чином, на думку позивача, зазначене майно вибуло із числа спадкового, чим порушено права позивача як спадкоємця [PERSON] . Позивач зазначає, що дії відповідачів з приводу реалізації спадкового майна є незаконними, виходячи з наступного. 03 червня 2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова по справі № 639/2522/15-ц прийнято заочне рішення, яким Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задоволено, звернено стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ 36789421) права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором № РМЬ-703/211/2008 від 25.07.2007 року, а саме: квартиру, загальною площею 77,7 квадратних метрів, житловою площею 43,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки на нерухомість в органах нотаріату та місцевого самоврядування, технічної документації, свідоцтва про право власності на предмет іпотеки, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, Харківської міської ради, тощо), за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної субєктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № МЬ-703/211/2008 від 21.07.2008 року в межах суми заборгованості, яка складає 1842850,90 гривень. Одночасно, Жовтневим районним судом м. Харкова в рішенні розміщено застереження про те, що зазначене рішення не підлягає примусовому виконанню на період чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Відповідно до даних Інформації та Свідоцтва реєстраційний № [NUMBER] від 18.09.2020, станом на момент 18.09.2020 Стягувачем та Іпотекодержателем відносно зазначеного вище майна була фізична особа [PERSON] , який після того як не відбулися торги, виявив бажання залишити майно за собою. При цьому, факт переуступки права вимоги та відчуження спірного майна, яке не могло бути реалізованим як в силу Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» так і в силу дії заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 639/2522/15-ц від 03 червня 2015 року, є незаконним. Виконавче провадження, в рамках якого майно було виставлено на торги було відкрито за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» 27.07.2020, тобто вже після смерті Боржника. Не зважаючи на смерть боржника, виконавче провадження було закрито лише 18.09.2020. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: Приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович про скасування реєстрації права власності - залишено без руху. 05 лютого 2021 року позивач усунула зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: Приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, про скасування реєстрації права власності. Призначено підготовче судове засідання. 18 лютого 2021 року від третьої особи Приватного виконавця Бабенко Дмитра Анатолійовича надійшли письмові пояснення, в яких він просить суд відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] посилаючись на наступне. Так, за весь період часу з моменту подання виконавчого документу приватному виконавцю і включно з датою закінчення виконавчого провадження, і на даний час приватного виконавця, ні стягувач, ні іпотекодержатель, ні будь-яка інша особа про смерть боржника не повідомляли. Водночас, до позовної заяви не було додано жодного документу на підтвердження того, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] , що квартира, яка є предметом спору, ввійшла до складу спадкового майна і позивач взагалі має які-небудь права на спірну квартиру. Щодо процедури проведення стягнення в рамках виконавчого провадження, то виконавчі дії були проведені на виконання чинного виконавчого документу, який відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Відомості про смерть боржника в матеріалах виконавчого провадження відсутні. 04 березня 2021 року від представника відповідача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він заперечував проти задоволення вимог [PERSON] в повному обсязі посилаючись на те, що матеріали справи не містять у собі жодного документу на підтвердження того, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] , а квартира, яка є предметом позову, увійшла до складу спадкового майна, і позивач взагалі має будь-які права на спірну квартиру. Спадкоємці, в порушення вимог закону, за весь період виконавчого провадження (з моменту подання виконавчого документу приватному виконавцю і до дати закінчення виконавчого провадження включно), ні стягувача, ні приватного виконавця, ні іпотекодержателя про смерть боржника не повідомляли. Усі виконавчі дії, в рамках виконавчого провадження були проведені із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а отже підстави для скасування державної реєстрації відсутні. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 639/8250/21 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Петрівни, товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, про скасування реєстрації права власності. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання. Представник позивача адвокат Бочарова О.М., яка діє на підставі Ордеру серії ОД № 443268 від 17.12.2020, в судовому засіданні заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Жила П.С., який діє на підставі Довіреності від 19.03.2020, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Вахрушева О.П. в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Третя особа - приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович в судове засідання не з`явився, надав суду пояснення в яких заперечував проти позову [PERSON] та просив справу розглянути у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 21.07.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1088, відповідно до умов якого [PERSON] набула право власності на трьохкімнатну квартиру за [ADDRESS] . (а.с. 15, 16, 17) Того ж дня між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки № PML 703/211/2008, відповідно до умов якого для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань, за кредитним договором № ML 703/211/2008 від 21.07.2008, іпотекодавець надає іпотекодержателю нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . (а.с. 11-14) 07 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7145, згідно з яким було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , дата народження - [INFO] , місце народження - В-Проходи Дергачівського р-ну Харківської обл., місце роботи - фізична особа-підприємець). Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 21.07.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус 0.0. за реєстром №1091, передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству "ОТП Банк, яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства "ОТП Банк", яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку "Райффайзенбанк Україна" (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 21685166, місце знаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 43, к/р [NUMBER] ). Право вимоги за зазначеним договором іпотеки на підставі ст.ст. 51-516, 656, 1077-1086 Цивільного кодексу України було придбано Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 36789421, місцезнаходження:03680,м.Київ, вул. Фізкультури, 28Д, п/р № [NUMBER] в АТ "ОТП Банк", МФО 300528) за договором про відступлення права вимоги від 12.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстром №8893. Строк платежу за вищезазначеного договором іпотеки настав 09.09.2013 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропоную задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" у розмірі: -Залишок заборгованості за кредитом - 112 027,41 доларів США; що всього становить 112 027,41 доларів США (сто дванадцять тисяч двадцять сім доларів США 41 цент), що за курсом НБУ станом на 07.10.2013 року (1 долар СІЛА = 7,993 гривень) становить 895\~438, 09 гривень (вісімсот дев`яносто сім тисяч сто тридцять п`ять гривень 09 копійок). Строк за який проводиться стягнення, - з 21.07.2008 року по 12.11.2010 року. (а.с. 53) Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року у цивільній справі № 639/2522/15-ц позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ 36789421) права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором № РМL-703/211/2008 від 25.07.2007 року, а саме: квартиру, загальною площею 77,7 квадратних метрів, житловою площею 43,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки на нерухомість в органах нотаріату та місцевого самоврядування, технічної документації, свідоцтва про право власності на предмет іпотеки, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах державної реєстраційної служби України, ВРЖЕУ, нотаріату, Харківської міської ради, тощо), за ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на час укладення правочину щодо відчуження. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором № МL-703/211/2008 від 21.07.2008 року в межах суми заборгованості, яка складає 1 842 850,90 гривень. З метою збереження предмету іпотеки до її реалізації, передати предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 77,7 квадратних метрів, житловою площею 43,9 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ 36789421) на період до її реалізації з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, укладання договорів оренди предмету іпотеки з правом отримання орендної плати. Виселено всіх мешканців, які проживають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Знято з реєстраційного обліку всіх мешканців, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 19-23) 24 липня 2020 року до приватного виконавця звернувся представник стягувана ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з заявою про примусове виконання виконавчого напису № 7145 від 07.10.2013 року, про звернення стягнення на кв. [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 53) 27 липня 2020 року приватним виконавцем Бабенко Д.А було відкрито виконавче провадження № 62669306 з примусового виконання вищевказаного виконавчого документу. (а.с. 54, 55-56) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 27.07.2020 року зазначене нерухоме майно було предметом іпотеки. Іпотекодавець - [PERSON] , іпотекодержатель - [PERSON] . (а.с. 57-58) 27 липня 2020 року накладено арешт на вищевказане нерухоме майно боржника в межах суми боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця. (а.с. 59-60) 31 липня 2020 року винесено постанову про опис та арешт зазначеної квартири. Виконавча дія здійснена у присутності понятих. (а.с. 61-62) Листом від 12.08.2020 року № 4523 [PERSON] було направлено запит щодо надання письмової згоди на звернення стягнення на предмет іпотеки - вказану квартиру боржника. (а.с. 63) Листом від 12.08.2020 року б/н [PERSON] надав згоду на реалізацію зазначеного нерухомого майна через ДП «СЕТАМ». (а.с. 63) 13 серпня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності - ФОП [PERSON] (а.с. 65-66) 17 серпня 2020 року на адресу приватного виконавця надійшов звіт про оцінку квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності вартість об`єкта оцінки складає 1 082 700,00 грн. (а.с. 67) Листом від 17.08.2020 року № 4937 на адресу боржника було направлено повідомлення про результати оцінки майна (копія повідомлення та поштової квитанції містяться в матеріалах справи). (а.с. 68) В подальшому на адресу Харківської філії ДП «СЕТАМ» приватним виконавцем було направлено заявку на реалізацію вищевказаного арештованого майна боржника (з усіма необхідними додатками). (а.с. 69) Відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 502278 від 17.09.2020 року торги не відбулися в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів. Листом від 18.09.2020 року іпотекодержатель [PERSON] повідомив приватного виконавця про бажання залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною на підставі ст.49 Закону України «Про іпотеку». (а.с. 70) 18 вересня 2020 року відповідною постановою та актом про передачу предмета іпотеки вищевказане нерухоме майно було передано іпотекодержателю [PERSON] (а.с. 71-72, 73) 18 вересня 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою О.О. видано свідоцтво, яким вона посвідчила, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з : трикімнатної квартири [ADDRESS] , початковою вартістю 1 082 700, 00 грн., оскільки майно не реалізоване/торги не відбулися і стягувач [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало боржнику [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. 21.07.2008 за реєстровим № 1088, та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 29.07.2008, реєстраційний номер 15297289, номер запису В-65158 в книзі 1. (а.с. 29, 30) Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2020 № 225809519, 18.09.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою О.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . (а.с. 24-28) 21 вересня 2020 року виконавче провадження № 62669306 було закінчено на підставі п. 15 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 74-75) Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 25.04.2020. (а.с. 18) Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 09.09.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С. було здійснено реєстрацію спадкової справи № 66378926, яка була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 17) Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та її спадкоємцем. У зв`язку з тим, що квартира, яка належала спадкодавцю [PERSON] незаконно вибула з її володіння, та не ввійшла до спадкової маси, позивач і вимушена була звернутися до суду з позовом за захистом свої порушених прав, як спадкоємця [PERSON] . Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України. При розгляді справи в суді вважається, що сторони є належними. Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом. Неналежними сторонами в цивільному процесі будуть ті особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку. Неналежний позивач - це особа, якій не належить право вимоги по пред`явленому в суді позову, а неналежним відповідачем та особа, що не повинна відповідати по пред`явленому до неї в суді позову. Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб`єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Під час прийому позовної заяви до розгляду, на основі норм матеріального права, суд визначає чи є сторони належними. Відповідно, позивач і відповідач визнаються належними сторонами, якщо є припущення вважати, що вони є носіями спірного права або охоронюваного законом інтересу. Однак, не завжди справа порушується належним позивачем, а в якості відповідача залучається належний відповідач. У момент порушення справи не завжди відомо, чи є позивач суб`єктом права, чи порушене його право, чи є порушником права саме та особа, на яку вказує позивач. Тому позивача і відповідача в момент порушення справи вважають можливими суб`єктами спірних матеріальних правовідносин. Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 також вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Спадкування це перехід майнових і окремих особистих немайнових прав та обов`язків спадкодавця до його спадкоємців. Сукупність цих прав та обов`язків і є спадщиною. До складу спадщини не входять деякі особисті немайнові права спадкодавця, зокрема, право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Якщо особі було завдано каліцтво або інше ушкодження здоров`я і вона після цього через деякий час померла, право на надання відшкодування шкоди припиняється, оскільки нікому іншому воно належати не може. В той же час, якщо за життя потерпілого шкода, викликана ушкодженням його здоров`я, не була відшкодована, право вимоги виплати невиплачених спадкодавцю сум входить до складу спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1223 встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. (ч. 1 ст. 1268 ЦК України) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України) Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.1.2, п.4,12, п.4,14, п.4,15, п.4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 року за №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності на майно, що належить спадкодавцю. Окрім того, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В частині 3 статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всупереч зазначеним вимогам закону, позивачем по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] . Так, матеріали справи не містять у собі відомостей щодо того, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що вона зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, чи на її ім`я було залишено заповіт, чи вона проживала разом із спадкодавцем на момент смерті. Свідоцтво про право на спадщину, яке б підтверджувало зазначені факти в матеріалах справи також відсутнє. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не було доведено належним чином факту порушення її прав, що є підставою для звернення до суду з позовом. Враховуючи те, що судом не було встановлено порушення прав позивача по справі [PERSON] , суд вважає за недоцільне давати характеристику правовідносинам, що склалися між відповідачами стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: Приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович, про скасування реєстрації права власності задоволенню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем по справі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed