Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовом директора Харківського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення вартості соціальних послуг, вказуючи, що з 07.09.2017 [PERSON] було надано статус безробітного відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Порядку надання допомоги по безробіттю».08.02.2018 [PERSON] подала заяву про направлення її на професійне навчання за професією «швачка». Згідно з договором №203918020800007 від 08.02.2018, укладеного між Харківським міським центром зайнятості та [PERSON], остання була направлена в Харківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості (ХЦПТО ДЦЗ) на професійне навчання за професією «Швачка» зі строком навчання на 5 місяців. Згідно з наказом ХЦПТО ДЦЗ від 02.04.2018 №157-В-СНН [PERSON] було відраховано з числа слухачів групи професійно-технічного навчання за професією «швачка» через її відмову без поважних причин. Відповідно п.п.3.1.1 п.3 договору №203918020800007 від 08.02.2018, у разі припинення професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю), безробітний відшкодовує Центру, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку відмовилась відшкодувати вказані кошти, директор Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду для захисту порушених майнових прав. Ухвалою суду від 07.11.2018 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 04.01.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд по суті. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2017 [PERSON] звернулась до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітного (а.с.4). 08.02.2018 відповідач подала до Харківського міського центру зайнятості заяву про направлення її на професійне навчання за професією (спеціальністю) - «швачка» (а.с.5). На підставі вказаної заяви [PERSON] від 08.02.2018 між нею та Харківським міським центром зайнятості укладено та власноруч підписано договір за №203918020800007 про направлення [PERSON] в Харківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на професійне навчання за професією «швачка» для проходження повного курсу перепідготовки зі строком навчання 752 год., з 09.02.2018 по 16.07.2018 (а.с.6). Наказом Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості від 09.02.2018 [PERSON] було зараховано на професійне навчання (а.с.8). 30.03.2018 відповідач звернулась до директора Харківського міського центру зайнятості із заявою, в якій вказала, що була відсутня на заняттях, через хворобу дітей, відстала від програми курсу і тому відмовляється продовжувати навчання (а.с.9). При цьому, доказів на підтвердження поважності причин пропуску занять не надала. Крім того, у вказаній заяві [PERSON] вказала, що зобов'язується повернути кошти, виділені на її навчання. Внаслідок цього, 02.04.2018 наказом директора Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості [PERSON] було відраховано з числа слухачів професійно-технічного навчання за професією «Швачка», у зв'язку із відмовою від навчання (а.с.10). До обов'язків безробітного за договором між сторонами від 08.02.2018 входить обов'язок, зокрема, приступити до навчання та пройти його. Зазначений обов'язок відповідачем не виконано, як свідчить заява [PERSON] про відмову від його продовження, підтвердження поважності пропуску занять нею не надано. Сторони домовилися, що у разі припинення навчання без поважних причин або відмови працювати за адержаною професією (спеціальністю), безробітний відшкодовує центру зайнятості, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Якщо безробітний відмовляється добровільно повернути зазначені кошти, питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку (п. п. 3.1.1., 3.1.2. договору на а. с. 6, зворотний бік). Як випливає зі змісту листа-претензії від 08.05.2018, направленої заступником директора Харківського міського центру зайнятості П.Назаренко на адресу [PERSON], позивач пропонує відповідачу виплатити суму витрат на навчання за договором від 08.02.2018. Однак відповідач ніяким чином не відреагувала на претензію. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про зайнятість населення" кожен має право на професійне навчання, яке реалізується шляхом первинної професійної підготовки, перепідготовки, спеціалізації і підвищення кваліфікації, стажування у професійно-технічних, вищих навчальних закладах та закладах післядипломної освіти, безпосередньо на робочих місцях на виробництві чи у сфері послуг з метою здобуття особою відповідної кваліфікації або приведення її рівня у відповідність із вимогами сучасного виробництва та сфери послуг. Згідно зі ст. 35 Закону України "Про зайнятість населення" професійне навчання зареєстрованих безробітних - професійна підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації, спрямовані на здобуття та удосконалення професійних знань, умінь та навичок, підвищення конкурентоспроможності на ринку праці, що здійснюються за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією із сторін в зобов'язанні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. За змістом ст. ст. 525, 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, оскільки одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п.2.10. "Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних", затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 N318/655, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.06.2013 за N1029/23561, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення безробітним професійного навчання без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) безробітний відшкодовує територіальному органу, який уклав з ним договір на професійне навчання, суму витрат на професійне навчання, проїзд до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку, проживання у період навчання. Також судом встановлено, що згідно довідки про вартість профнавчання для відшкодування коштів, наданої директором Харківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості відносно [PERSON], за період з 09.02.2018 по 30.03.2018 професійного навчання [PERSON] вартість відшкодування становить 578 грн. 75 коп. без вартості проїзду до місця розташування навчального закладу та у зворотному напрямку у період навчання. Відповідач будь-яких доказів на спростування заявлених позивачем вимог до суду не надала. Відповідно до пункту 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до пункту 4 статті 38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. Таким чином, невиконання [PERSON] встановлених законодавством вимог призвело до безпідставної виплати коштів на професійне навчання за період з 09.02.2018 по 30.03.2018 у сумі 578 грн. 75 коп. Дослідивши в повному обсязі матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд дійшов до переконання, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1762 грн. судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved