Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач 26.02.2014р. звернувся до суду з позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, до ЖБК «Машинобудівник» про повернення надмірно сплачених коштів у розмірі 420 грн. 10 коп., мотивуючи позовні вимоги тим, що 20.02.2014р. на зборах ГО «Вартові закону» він дізнався про те, що рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1189 від 20.10.2006р. „Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і підігріву води", на підставі якого з 22.10.2006р. по 02.10.2008р. відповідач проводив нарахування за спожиту теплову енергію, визнано протиправним постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013р., а тому вважає, що розрахунок оплати за спожиту теплову енергію повинен був здійснюватись за весь період з жовтня 2006р. по 02 жовтня 2008р. на підставі тарифів, які були встановлені до прийняття рішення № 1189 від 20.10.2006 року, а саме на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 138 від 15.02.2005р. Згідно вказано рішення №138 вартість спожитої 1 Гкал для населення становить 80 грн. 36 коп. Споживачами квартири [ADDRESS] за 2007-2008р.р. було спожито 14,53 Гкал, при цьому позивач отримував у лютому-березні 2007р. субсидію у розмірі 42 грн. 38 коп. Вартість спожитих в 2007-2008р. Гкал, згідно тарифу встановленого рішенням № 138 від 15.02.2005р., становить 1630,11 грн., а згідно тарифу встановленого рішенням № 1189 від 20.10.2006р., становить 1167,6308 грн., а тому просить стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти у розмірі 420 грн. 10 коп. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підримали, покликаючись на мотиви такого, та збільшили позовні вимоги, просять стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти у розмірі 859 грн. 26 коп. Зазначили, що згідно розрахунку відповідача, за опалювальний період 2007р. позивачем спожито 4,217 Гкал, вартість яких при застосуванні незаконного тарифу по рішенню №1189 від 20.10.2006 року становить 865,24 грн., а за опалювальний період 2008р. -2,359 Гкал, вартість яких при застосуванні незаконного тарифу по рішенню №1189 від 20.10.2006 року становить 764 грн. 87 коп. Згідно рішення № 138 від 15.02.2005р., яке мало застосовуватися у спірний період, вартість спожитого тепла за період 2007р. становить 338,88 грн., а за 2008р. - 189,57 грн. Таким чином, сума надмірно утриманих у 2007р. з позивача коштів становить 526 грн. 36 коп., а у 2008р. -375 грн. 30 коп., а тому з врахуванням субсидій у розмірі 42 грн. 38 коп. просять стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти за спожиту теплову енергію у розмірі 859 грн. 26 коп. Просять позов задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечила та зазначила, що згідно угоди №79, укладеної між ЖБК «Машинобудівник» та ЛКП «Залізничнетеплоенерго», щомісячних показів будинкового лічильника тепла, а також діючих тарифів, затверджених Львівською міською радою, ЖБК «Машинобудівник» кожного місяця отримує від ЛКП «Залізничнетеплоенерго» рахунок на оплату за спожиту теплову енергію, згідно якого і проводиться нарахування кожному споживачеві тепла в будинку. Позивач у 2007р. на опалювальну площу своєї квартири, яка становить 47,5 кв.м, спожив 4,22 Гкал, а за чотири місяці 2008р. - 2,36 Гкал. Вартість спожитої позивачем теплової енергії, згідно тарифів затверджених рішенням №1189 від 20.10.2006 року, за 2007р. становить 373 грн. 15 коп., а за 2008р.- 211 грн. 37 коп. У випадку виконання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013р., переплачена позивачем сума у розмірі 187 грн. 94 коп. буде зарахована йому в рахунок майбутніх платежів. Просить в позові відмовити. Представник третьої особи проти позову заперечив та зазначив, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013р. визнано протиправним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1189 від 20.10.2006р. „Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і підігріву води". На вказане рішення суду була подана касаційна скарга, за якою ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.11.2013р. відкрито виконавче провадження. Між тим, постановою Галицького районного суду від 05.12.2011р., яке ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду, залишено без змін, в позові Асоціації ОСББ та ЖБК Львівської області „Кооперативний альянс" до виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1189 від 20.10.2006р. „Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і підігріву води" відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.03.2014р. касаційну скаргу Асоціації ОСББ та ЖБК Львівської області „Кооперативний альянс" залишено без задоволення, а рішення судів без змін. Вимоги позивача вважає безпідставними, а тому просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін і третьої осіб, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. До комунальних послуг відносяться, зокрема, централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо (ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006р. №45, діє з 02.02.2006р.), ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /справа №462/2838/13ц а.с.5/, обслуговування будинку за вказаною адресою здійснює ЖБК „Машинобудівник", який є його балансоутримувачем. В даному будинку встановлений будинковий засіб обліку теплової енергії. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.06.2013р. стягнуто з [PERSON] в користь Житлово-будівельного кооперативу „Машинобудівник" заборгованість в розмірі 2555 грн. 40 коп. Даним рішенням суду встановлено, що [PERSON] в період з січня 2007 р. по 01 лютого 2013р. частково проводив оплати житлово-комунальних послуг та що станом на 01.02.2013р. у нього утворилась заборгованість в розмірі 2555 грн. 40 коп., в тому числі заборгованість за послуги з центрального опалення. З пояснень сторін встановлено, що вказане рішення суду [PERSON] не виконав по даний час. Згідно п. 6.2.3. Статуту житлово-будівельного кооперативу „Машинобудівник" член кооперативу зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату комунальних послуг, вносити платежі на розрахунковий рахунок кооперативу у розмірі, встановленому загальними зборами та Правлінням кооперативу, з урахуванням реальних витрат. Відповідно до п.6.2.4. Статуту у випадку затримки по внесенню платежів на розрахунковий рахунок кооперативу або відмови здійснювати оплату за комунальні послуги і за послуги на утримання житла, згідно із нормами, прийнятими загальними зборами, і діючими тарифами, на боржників накладається примусове стягнення заборгованості через суд. Відповідно до п. 8.5 Статуту розмір щомісячних платежів для оплати комунальних (водо, тепло, електро, газопостачання та водовідведення) та інших послуг, визначається згідно з показниками лічильників та затверджених в установленому порядку тарифів, а при відсутності лічильників - за умовами договору між постачальником послуг та кооперативом. Згідно договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2003 року ЖБК „Машинобудівник" (Покупець) в особі голови правління Лозового М.Т. та ЛКП „Залізничнетеплоенерго" (Енергопостачальна організація) уклали даний договір про постачання теплової енергії в гарячій воді. За цим договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Покупцеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Покупець зобов'язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу). У досліджуваний період з 22 жовтня 2006 року по 02 жовтня 2008 року плата за послуги з централізованого опалення відповідачем розраховувалась на підставі тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.10.2006 р. № 1189 „Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення та підігріву води". Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року по справі № 876/4135/13 визнано протиправним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1189 від 20.10.2006 року „Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і підігріву води". Однак, як вбачається з даної постанови, судом не застосовано одного із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, що передбачено змістом статті 162 КАС України. Суд звертає увагу на те, що як в ухвалі Львівської міської ради № 2437 від 27.06.2013 року "Про скасування рішень виконавчого комітету від 20.10.2006 року № 1189, від 08.06.2007 року № 365, від 02.09.2008 року № 930", так і в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року по справі № 876/4135/13, якою визнано протиправним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1189 від 20.10.2006 року "Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення і підігріву води" не зазначається про надання таким документам зворотної дії. Відтак, суд приходить до висновку, що на час спірного періоду діяли тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 20.10.2006 р. № 1189 „Про двоставковий тариф на теплову енергію, тариф на підігрів води та послуги з централізованого опалення та підігріву води", а тому не приймає до уваги покликання позивача та його представника на те, що розрахунок оплати за спожиту теплову енергію за період з 22.10.2006р. по 02.10.2008р. повинен здійснюватися на підставі тарифів, встановлених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 15.02.2005 р. № 138. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ЖБК «Машинобудівник» про повернення надмірно сплачених коштів у розмірі 859 грн. 26 коп. слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed