Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

В травні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила дозволити тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] до АР Крим Російської Федерації та в'їзд в Україну без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] на період з 12 червня 2014 року по 17 серпня 2014 року, для відпочинку. Позивач звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа орган опіки та піклування Будьоонівської районної у м. Донецьк ради не заперечував проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 2003 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], Після реєстрації шлюбу позивачка взяла призвіще чоловіка [PERSON]. [INFO] під час шлюбу подружжя народився син [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 18. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження. Батьком дитини є громадянин України [PERSON]. Мати є громадянка України [PERSON]. 20 серпня 2012 року рішенням Будьоннівського районного суду м. Донецька шлюб з відповідачем було розірвано. Позивач уклала новий шлюб та зминила призвіще нового чоловіка [PERSON]. Син [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON]. Батько участі в виховані дитини не приймає. Для виїзду за межі України до АР Крим Російської Федерації з метою оздоровлення дитини [PERSON], звернулась до [PERSON] для оформлення нотаріальної згоди з боку останнього на виїзд сина. Батько [PERSON] безпідставно відмовив, чим чинить перешкоди в фізичному, культурному, духовному і соціальному розвитку дитини. Згідно ч. 3 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 18 Постанови КМ України від 31.03.1995, № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. П. 3 Постанови КМ України від 27.01.1995, № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України"встановлює, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно п. 4 цієї ж Постанови виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України від 21.01.1994, № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до п.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Оскільки судом встановлено, що виїзд неповнолітньої дитини позивачки - [PERSON] [INFO] за кордон не суперечить інтересам дитини, є доцільним з точки зору виховання дитини, їх розвитку та відпочинку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved