Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

ПАТ "Ощадбанк»\~в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі за текстом Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, позивач зазначає, що між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] (далі Відповідач - 1) 07.04.2011 року укладено кредитний договір №201108, відповідно до якого позивач надав відповідачу у користування кредит у розмірі 93000 гривень зі сплатою 20,2% відсотків річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 07 квітня 2016 року.\~ Як майновий поручитель за виконання відповідачем-1 договірних зобов'язань перед АТ "Ощадбанк" виступила [PERSON] (далі відповідач-2) згідно укладеного договору поруки №201108 від 07 квітня 2011 року. Відповідач-1 порушив умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 26 січня 2018 року сума заборгованості складає 54192 грн. 98 коп.\~боргу з повернення кредиту, 5242 грн. 53 коп.\~боргу по сплаті процентів за користування кредитом. Крім того, за прострочення виконання грошового зобовязання Позивач нарахував Відповідачу-1 до сплати 38030 грн. 11 коп. інфляційних втрат та 5195 грн. 91 коп. три проценти річних від простроченої суми. Відповідач-1 в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ «Ощадбанк»\~звернулось до суду із вищевказаним позовом, яким просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість. Представник Позивача у судове засідання не зявився, подав заяву якою просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідачі в судове засідання також не прибули, про час і місце його проведення повідомлені належним чином згідно ч.11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується копіями оголошень про виклик учасників справи від 05 березня 2018 року, розміщених на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили, заперечень проти позову не надали, тому на підставі ст.ст. 223,\~280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 07 квітня 2011 року між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір №201108, згідно умов якого Банк зобовязується надати Позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 93000 грн., а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 93000 грн., а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 20,2% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором (пункт 1.1 Договору). В пункті 1.2 Договору сторони встановили, що кредит надається на 5 років з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 07 квітня 2016 року на споживчі потреби. Свої зобовязання за Кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надав грошові кошти відповідачу-1, а останній отримав 93000 грн. кредитних коштів. Пунктом 1.5. Договору сторони визначили, що Позичальник зобовязується щомісячно до 7 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі 2474, 29 грн. шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 1 травня 2011 року на відповідні позичкові рахунки Позичальника, відкриті у філії Сніжнянське відділення № [NUMBER] «Ощадбанк». Сплату останнього ануїтетного платежу здійснити до 07 квітня 2016 року. При сплаті останнього ануїтетного платежу Банк та Позичальник здійснюють звірку сум нарахованих та сплачених процентів за користування кредитом. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Положеннями\~ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Уклавши Кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушував договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Станом на 26 січня 2018 року заборгованість відповідача-1 з повернення кредиту становить 54192,98 грн., заборгованість по сплаті процентів 5242,53 грн., що підтверджено відповідним розрахунком та банківськими виписками позивача. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи наведені обставини та норми чинного законодавства позовні вимоги в частині стягнення 54192 грн. 98 коп.\~боргу з повернення кредиту, 5242 грн. 53 коп. боргу по сплаті процентів за користування кредитом підлягають задоволенню. Частиною 2\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України Позивач обґрунтовано нарахував Відповідачу до сплати за прострочення виконання грошових зобовязань за Договором у період з 07 лютого 2014 року по 25 січня 2018 рік - 32630 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати боргу з повернення кредиту, з 07 лютого 2014 року по 25 січня 2018 рік 5400 грн. 11 коп. інфляційних втрат за прострочення сплати процентів, а всього - 38030,11 грн., та у період з 01.12.2011 року по 25.01.2018 рік - 4595,62 грн. три проценти річних за прострочення сплати кредиту, у період з 10.02.2014 року по 25.01.2018 рік - 600,29 грн. три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього 5195,91 грн., тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до стягнення. Що стосується стягнення пені в сумі 137 грн. 20 коп., суд виходить з наступного: Відповідач - 1 зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується копією його паспорта. Відповідач - 2 зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією її паспорта. Згідно з\~ Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015року № 1275-р, м.Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Статтею 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014р. №1669-УІІ встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Позивачем в позовній заяві не вказано дату з якої нараховувалась пеня, не наведено обґрунтованого розрахунку пені, інших доказів на підтвердження обставин початку стягнення пені з відповідачів також не надано. За таких умов, вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає. В забезпечення виконання відповідачем-1 умов Договору між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 укладений Договір поруки №201108 від 07 квітня 2011 року (далі Договір поруки), згідно умов якого Поручитель зобовязується перед Кредитором (позивачем), відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником (відповідачем 1) Зобовязання за Кредитним договором № 201108 від 07 квітня 2011 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1. Договору поруки). За положеннями ч. 1\~ст. 553 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 554 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідач-2, уклавши Договір поруки з позивачем, взяв на себе зобовязання перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязань за Договором. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, що діяла на дату укладення договору і до 19.10.2016) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналогічні умови визначені сторонами в пункті 4.2. Договору поруки. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. Непредявлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, є підставою для припинення останнього, а отже, і обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням. У кредитному договорі строк виконання основного зобовязання чітко визначений строк повного погашення кредиту є 07 квітня 2016 року. За таких обставин у банку виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 07 квітня 2016 року і протягом наступних шести місяців. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Судом встановлено, що боржник зобовязався повернути кредит у строк до 07 квітня 2016 року, а оскільки банк звернувся до поручителя з позовом 23 лютого 2018 року, що підтверджується конвертом у якому позов надійшов до суду, тобто із пропуском зазначеного в п. 4.2. Договору порукита частині четвертій статті 559 ЦК України шестимісячного строку, є підстави для відмови в позові у звязку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Такий висновок щодо застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України викладено у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 №6-1451цс16, який у відповідності до вимог ст. 3607 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. За таких обставин позовні вимоги заявлені до відповідача-2 як солідарного боржника за договором поруки задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 54192 грн. 98 коп. заборгованості з повернення кредитних коштів, 5242 грн. 53 коп. заборгованості по сплаті процентів, 38030 грн. 11 коп. інфляційне збільшення заборгованості, 5195 грн. 91 коп. три проценти річних від суми заборгованості. В задоволенні позову про стягнення пені за користування кредитом має бути відмовлено. На підставі ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати Позивача по сплаті судового збору мають бути відшкодовані за рахунок відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial