Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області [PERSON] про звільнення майна з-під арешту та виключення з акту опису та арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-11/010-08Д, згідно з яким відповідач отримала кредит в сумі 140 000 грн. зі сплатою 16 % річних. В забезпечення зобов'язань з повернення кредитних коштів 12 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 014/08-11/010-08/1Д та передано в заставу рухоме майно, а саме MERCEDES-BENZ, 614, 2000 р.в. [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відомості щодо обтяження було внесено до Державного реєстру рухомого майна. Строк виконання зобов'язання настав, проте зобов'язання не виконано. 28 серпня 2014 року до Банку надійшло повідомлення від Відділу Державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про накладення арешту на предмет застави та про проведення акту опису та арешту майна боржника, [PERSON] 2 серпня 2013 року. З боку позивача було направлено відповідь про непогашення кредиту та про першочергове право позивача на вищезазначений предмет застави та заперечення проти проведення будь-яких заходів щодо реалізації предмету застави. [PERSON] жодних повідомлень про накладення арешту та опис майна не повідомляла. Тим самим було порушено законні права та інтереси позивача, як заставодержателя майна. У зв'язку з чим позивач просив суд звільнити з-під арешту рухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] і є предметом застави за договором застави № 014/08-11/010-08/1Д, а саме автомобіль MERCEDES-BENZ, 614, 2000 р.в. [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] та виключити дане майно з акту опису та арешту від 2 серпня 2013 року, а також зобов'язати відділ ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області внести дані про зняття арешту з предмету застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача, Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суду пояснив, що відділ ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції, накладаючи арешт та проводячи опис майна боржника діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Проти виключення майна з-під арешту не заперечує, оскільки у боржника є інше майно, на яке можливо звернутися стягнення. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи без їх участі не надали. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. 12 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-11/010-08Д, згідно з яким відповідач отримала кредит в сумі 140 000 грн. зі сплатою 16 % річних на строк до 11 лютого 2013 року (а.с. 4-8). В забезпечення зобов'язань з повернення кредитних коштів 12 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу № 014/08-11/010-08/1Д та передано в заставу рухоме майно, а саме MERCEDES-BENZ, 614, 2000 р.в. [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13-14). Відомості щодо обтяження було внесено до Державного реєстру рухомого майна (а.с.16). Строк виконання зобов'язання настав проте зобов'язання не виконано і станом на 2 вересня 2014 року заборгованість за кредитом становить 61 459 грн. 90 коп. (а.с.24-25). 28 серпня 2014 року позивач дізнався про те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження, в рамках якого було складено акту опису та арешту майна боржника [PERSON], а саме на автомобіль MERCEDES-BENZ, 614, 2000 р.в. [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.17). Матеріалами справи підтверджується, що 2 липня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 406/36, виданого 18 червня 2013 року Верхньодніпровським районним судом про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь потерпілих [PERSON] ,[PERSON] та [PERSON] 182 996 грн. 10 коп. та 80,61 дол. США (а.с.64). постановою від 10 липня 2013 року в даному виконавчому провадженні було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] (а.с.62). Відомості про обтяження було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.22-23). 2 серпня 2013 року в рамках зведеного виконавчого провадження було проведено опис та арешт майна боржника [PERSON], а саме автомобіля MERCEDES-BENZ, 614, 2000 р.в. [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.65). Згідно зі ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Статтею 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. З матеріалів справи вбачається, що застава спірного автомобіля виникла 12 лютого 2008 року, тобто раніше ніж було винесено рішення про стягнення з боржника, [PERSON], коштів на користь стягувачів, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не є заставодержателем. Разом з тим ринкова вартість автомобіля не встановлена, а тому розмір заборгованості боржника заставодержателю може перевищувати вартість предмета застави. Частиною 1 ст. 29 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що обтяжував має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. Договором застави (п. 2.9) передбачено, що у випадку невиконання Заставодавцем зобов'язань по кредитному договору Заставодержатель на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно реалізує його самостійно або через третіх осіб за власним розсудом, а залишок (при наявності) грошових коштів, отриманих від реалізації предмету застави повертається Заставодавцю. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед заставодержателем - публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», яка може бути погашена в тому числі за рахунок заставного майна, на яке позивач має першочергове право. У зв'язку з чим порушення майнових прав публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» полягає у накладенні державним виконавцем арешту на автомобіль, що є предметом застави для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателем, що є перешкодою та позбавляє позивача реалізувати заставне майно для погашення заборгованості. З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про виключення майна, що є предметом застави з-під арешту та виключення його з акту опису та арешту від 2 серпня 2013 року та зобов'язання Відділ ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області внести данні про знання арешту з предмету застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, а саме сплачений судовий збір (а.с.1), підлягає стягненню з відповідача, [PERSON], як з належного відповідача, на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved