Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

19.10.2021 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» звернулось до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку суброгації. В обгрунтування позовних вимог, вказує, що між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (зміна найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.06.2019) та ТОВ Крайзель-будівельні матеріали укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №36115ак8юб від 09.02.2018, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом «Skoda Octavia A7», номерний знак [NUMBER] . 15.12.2018 відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Skoda Octavia A7», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу «Ford 1614», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2019 у справі №352/2598/18 дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Згідно з рахунками від 10.01.2019 №1900027 та від 13.02.2019 №1900243 ТОВ «ІФКАР» вартість відновлюваного ремонту застрахованого об`єкту склала 120 112, 41 грн. Вказаний розмір відшкодування було повністю сплачено ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», шляхом перерахування коштів на рахунок станції технічного обслуговування. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» за Полісом серії №АК/9630134 ОСЦПВ. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 1 000, 00 грн. Позивач із метою досудового врегулювання спору, 19.06.2019 за №ЕЛ_8567 відповідачу направив лист з вимогою сплати суми боргу. Відповідач, як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування» різницю між завданою шкодою та виплатою у розмірі 21 112, 41 грн. Ухвалою суду від 19.10.2021 відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного рішення. Відповідач неодноразово в судове засідання не з`являвся, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт судової влади.Також, відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за його відсутності чи будь-яких інших клопотань не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 29.11.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (зміна найменування на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.06.2019) та ТОВ Крайзель-будівельні матеріали укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №36115ак8юб від 09.02.2018, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, розпорядженням та користуванням наземним транспортним засобом «Skoda Octavia A7», номерний знак [NUMBER] . Пунктом 14.1 даного договору визначені умови виплати страхового відшкодування по застрахованому транспортному засобу. Пунктом 25.12. договору зазначено, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість матеріалів та ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодження транспортного засобу на базі СТО з урахуванням рахунків з СТО. Так, 15.12.2018 відбулась дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Skoda Octavia A7», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу «Ford 1614», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2019 у справі №352/2598/18 дорожньо-транспортна пригода сталась в результаті порушення п. 12.1, 13.1, 2.3б Правил дорожнього руху України [PERSON] . Згідно з рахунками від 10.01.2019 №1900027 та від 13.02.2019 №1900243 ТОВ «ІФКАР» вартість відновлюваного ремонту застрахованого об`єкту склала 120 112, 41 грн. Вказаний розмір відшкодування було повністю сплачено ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», шляхом перерахування коштів на рахунок станції технічного обслуговування. Цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «НАСК "Оранта"» за Полісом серії №АК/9630134 ОСЦПВ, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000,00 грн., розмір франшизи складає 1 000, 00 грн, у зв`язку із чим позивач звернувся в дану страхову компанію з вимогою про відшкодування шкоди завданої автомобілю «Skoda Octavia A7», номерний знак [NUMBER] . Враховуючи умови полісу №АК/9630134 ПАТ «НАСК "Оранта"» сплатило на користь позивача шкоду в межах ліміту його відповідальності за заявленим страховим випадком, виходячи із розміру завданих збитків розрахованих у сумі 99 000, 00 грн. Позивач із метою досудового врегулювання спору, 19.06.2019 за №ЕЛ_8567 відповідачу направив лист з вимогою компенсувати витрати ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» в розмірі 21 112, 41 грн. В силу ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. За приписами ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У відповідності до ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. За приписами ст. 993 ЦК України, а також ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Положеннями ч. 1 ст. 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно з ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з статтею 29 цього ж Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до страхових актів від 11.01.2019 №АХА2439247, від 13.02.2019 №АХА2445933 та платіжних доручень від 14.01.2019 №527 530 та від 14.02.2019 №536 300 позивачем здійснено перерахунок коштів в розмірі 120 112, 41 грн на розрахунковий рахунок ТОВ «ІФКАР». За приписами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 22 ЦК України зазначено, що особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з статтею 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Аналогічну позицію викладено у Постанові ВСУ від 31.05.2017 у справі № 6- 2969цс16 року, де зазначено, що з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В даній Постанові зазначено, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] , є винною особою у ДТП, а тому зобов`язаний відшкодувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування» (після зміни найменування ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») різницю у розмірі 21 112, 41 грн між завданою внаслідок ДТП шкодою в розмірі 120 112, 41 грн та виплатою ПАТ «НАСК "Оранта"» в розмірі 99 000, 00 грн, оскільки розмір збитків, завданих внаслідок ДТП перевищує ліміт його відповідальності згідно полісу №АК/9630134. Суброгація - це передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми. З латинської суброгація перекладається як «заміщення, обрання взамін». Таке поняття використовується у договорі майнового страхування, коли страховик, який виплатив страхове відшкодування, набуває в межах фактичних витрат право вимоги, належне страхувальнику, яке страхувальник або інша особа, що одержала це страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, страховик отримує право регресу щодо виплаченого ним страхового відшкодування. Суброгація виникає тільки після того, як страховик реально здійснив виплату страхового відшкодування. При чому, ця страхова компанія не може претендувати на суму більшого розміру, ніж та, що була фактично виплачена. Тому, якщо страхове відшкодування тільки частково покриває завдані потерпілому збитки, тоді до заподіювача шкоди можуть виникнути одночасно два права вимоги: першу вимогу пред`являє страховик у розмірі виплаченого страхувальнику страхового відшкодування, другу вимогу може пред`явити страхувальник щодо тієї частини заподіяної шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позивач виконав всі покладені на нього зобов`язання - виплатив страхове відшкодування, а тому у нього виникає повне право звернутися безпосередньо до відповідача з вимогою про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди у порядку суброгації. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Аналізуючи наведені норми законів та надані докази у справі, суд приходить до висновку, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (після зміни найменування ПрАТ «Страхова компанія «АРКС») набуло право звернутись за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, до [PERSON] , як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування, що перевищує ліміт відповідальності відповідача за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів в розмірі 21 112, 41 грн. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі Закону України "Про страхування", ст. 22, 979, 988, 993, 1166, 1187, 1188, 1194, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved