Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

В травні 2016 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя, автомобілю OPEL VECTRA та стягнення компенсації - половину вартості автомобіля. В подальшому уточнюючи позовні вимоги [PERSON] позивалася до [PERSON] та [PERSON] з позовом в якому просила визнати спільним майном подружжя: автомобіль OPEL VECTRA, державний номерний знак [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АХС064824 від 09.10.2007 р., квартиру [ADDRESS] 76/100 якої зареєстровано за [PERSON], а 24/100, якої зареєстровано за нею, визнати недійсним правочин, на підставі якого [PERSON] відчужував автомобіль [NUMBER], визнати недійсною довідку-рахунок № ААЕ306451, на підставі якої автомобіль OPEL VEKTRA було зареєстровано за [PERSON], скасувати державну реєстрацію автомобіля OPEL VEKTRA за [PERSON], визнати за нею та [PERSON] по 1/2 частині в праві власності на автомобіль OPEL VEKTRA, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3090,48 грн. - 1/2 частину від 6180,96 грн. коштів, що були сплачені нею за погашення спільної із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 85029263152 від 26.05.2014 року, припинити спільне сумісне право власності на 76/100 та 24/100 квартири [ADDRESS] та визнати за нею та [PERSON] по 1/2 частині у праві власності на квартиру. Зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06 жовтня 2001 року по 27 серпня 2015 року. Під час перебування у шлюбі сторонами спільно, за взаємної згоди за рахунок сімейного бюджету у 2007 році в розстрочку придбано автомобіль OPEL VECTRA 2007 року випуску державний номерний знак [NUMBER], який вона оцінює у 200000,00 грн. і який відповідач, без її згоди, передав у власність у липні 2015 року [PERSON], крім того в 2011 році спільно з відповідачем придбано квартиру [ADDRESS] (на цей час провулок [PERSON]) у м. Харкові, в якій за нею зареєстровано право власності на 24/100 частини, а відповідно за відповідачем 76/100 частин. Також, 26 травня 2014 року між нею та банком укладено кредитний договір № 85029263152, за отримані кредитні кошти ними як подружжям придбано побутову техніку, яка залишалася у відповідача і до якої відповідач її не допускав, як і не допускав до квартири, нею особисто з своїх коштів сплачено залишок за кредитним договором з липня 2015 року по грудень 2015 року 6180,96 грн., половину яких на суму 3090,48 грн. вона і просила стягнути з відповідача. [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та зазначила, що після реєстрації шлюбу на спільні кошти з відповідачем, та з урахуванням майнових домовленостей як її родичів так і родичів відповідача, у с. Липковатівка Харківської області була придбана кватира, яка буда зареєстрована на ім'я матері відповідача. В подальшому вказана кватира була продана та за домовленістю з батьками відповідача придбана однокімнатна квартира у м. Харкові в якій вони жили з відповідачем, яка теж була зареєстрована на ім'я матері відповідача. З часу реєстрації шлюбу вона та відповідач працювали, в 2007 році вони з відповідачем за кредитні кошти, за 25000 доларів США, придбали автомобіль OPEL VECTRA, кредит за який сплачено в 2012 році. В серпні 2015 року вона випадково дізналася, що відповідач переоформив вказаний автомобіль на свого двоюрідного брата [PERSON], на відчуження автомобілю вона згоди не давала, на цей час їй відомо, що відповідач продовжує користуватися автомобілем і вважає його переоформлення на ім'я [PERSON] намаганням уникнення його поділу. Після продажу у 2011 році однокімнатної квартири та наявності спільних з відповідачем коштів ними була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS] (на цей час провулок [PERSON]) у м. Харкові, однак на час продажу у колишніх власників були виділені частки 24/100 та 76/100 частин. З ціллю зменшення витрат при оформленні договору купівлі-продажу ними було відповідно оформлено право власності на 24/100 частини за нею та 76/100 частини за відповідачем, хоча на справді квартира є спільною сумісною власністю оскільки придбана у шлюбі за спільні кошти, вважає, що слід врахувати інтереси неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], з яким вона фактично лишилася на вулиці. Коли відносини з відповідачем погіршились, він перестав допускати її до квартири та вона з сином змушена була її покинути, залишивши в квартирі усі речі та майно. Також пояснила, що в 2014 році вона взяла кредит на придбання пилососу, пральної машини, фотоапарату та телевізора LCD/LED, які на час розірвання шлюбу залишились у відповідача, однак на час розгляду справи розділені сторонами, однак залишок заборгованості за кредитом на придбання зазначеної побутової техніки у сумі 6180,96 грн. з 07 липня 2015 року по 17 грудня 2015 року, вона сплатила самостійно, будучи змушеною витрачати власні кошти потрібні на утримання дитини, том вважає за необхідне стягнути з відповідача половину зазначеної суми - 3090, 48 грн. Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечував та зазначив, що після реєстрації шлюбу в 2001 році він та позивачка мешкали у с. Липковатівка Харківської області у квартирі його матері. В подальшому в 2002 році його матір придбала однокімнатну квартиру по вул. Франтішека Крала у м. Харкові у якій він та позивачка поселились і постійно проживали. В 2007 році ними у кредит був придбаний автомобіль OPEL VECTRA, кредит за автомобіль було виплачено у 2012 році. В червні 2011 року матір продала однокімнатну квартиру за 24000 доларів США. В липні 2011 року він та позивачка придбали спірну квартиру за 32000 доларів США. Гроші на придбання квартири отримав від матері, так вона йому віддала всі гроші від продажу однокімнатної квартири, гроші які залишились від продажу у 2003 році квартири у Харківській області та 5000 доларів США, які позичила у своєї сестри. В 2015 році сестра матері стала вимагати повернення боргу, до того часу матір віддала лише 1500 доларів США, у нього грошей не було і він запропонував передати у рахунок погашення боргу автомобіль, який тітка попросила зареєструвати на свого сина [PERSON] На той час відносини з позивачкою у нього погіршились але він у телефонній бесіді повідомив про це позивачку і та не заперечувала. В липні 2015 року він зняв автомобіль з реєстрації та передав його для перереєстрації на [PERSON]. Оскільки [PERSON] є його двоюрідним братом то періодично користується автомобілем і по цей час. Право власності позивачки на 24/100 частини спірної квартири не оспорював, при вирішенні спору з приводу автомобіля покладався на суд, щодо стягнення частини вартості побутової техніки придбаної за кредитні кошти заперечував, зазначивши, що всю побутову техніку вони розділили у позасудовому порядку, а крім того саме він сплачував залишок заборгованості за кредитом в зв'язку з чим вартість сплачена за неї відшкодуванню не підлягає. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову [PERSON] заперечував. Зазначив, що вважає себе добросовісним набувачем, так у 2011 році його тітка [PERSON] позичила у його матері 5000 доларів США які були витрачені на придбання квартири для [PERSON] та його дружини [PERSON] Коли у 2015 році стосунки між двоюрідним братом та його дружино погіршились то [PERSON] запропонував його матері придбати автомобіль за 6000 доларів США, при цьому до отримання ним належало 1000 доларів США, а 5000 доларів США у погашення боргу за квартиру. Ця розмова відбувалася у присутності [PERSON] Його матір погодилась з такою пропозицією і він придбав автомобіль. Отже вважає, що автомобіль відчужено не поза волею власників. Заслухавши сторони, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Відповідачами заперечень на позов не надано. Згідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 06 жовтня 2001 року по 27 серпня 2015 року. За час перебування у шлюбі 29.11.2003 року народився [PERSON] батьками якого записані позивачка та відповідач. Згідно до довідки № 955 виданої 10.03.2016 року регіональним сервісним центром МВС України у Харківській області 09.10.2007 року [PERSON], як власнику, видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, придбаного в торгівельній організації в розстрочку - автомобіля OPEL VECTRA OZCF69 2007 року випуску, № двигуна Z16ХЕР20КС7441, № кузову WOLOZCF6971104040 державний номерний знак [NUMBER]. 11.08.2015 року зазначений автомобіль на підставі довідки-рахунку № ААЕ 306451 перереєстровано на нового власника за довідкою-рахунком [PERSON] та зазначено державний номерний знак, як АХ6140ЕС. (т. 1 а.с 6) Відповідно до листа № 31/20-998 від 14.03.2016 року регіонального сервісного центру МВС України у Харківській області за електронними інформаційними базами даних, що використовуються РСЦ МВС України в Харківській області, легковий автомобіль OPEL VECTRA OZCF69, 2007 року випуску, № кузова WOLOZCF6971104040, було зареєстровано 09.10.2007 року у ВРЕР № З ГУМВС України в Харківській області на імя [PERSON] На автомобіль [NUMBER] та видано свідоцтво про реєстрацію АХС 064824. 11.08.2015 року у ВРЕР №1 ГУМВС України в Харківській області транспортний засіб перереєстровано на іншого власника. Підставою для реєстрації є довідка-рахунок серії ААЕ № 306451 від 14.07.2015 року, що виписана ТФ "АВТОЛЮБИТЕЛЬ". (т. 2 а.с. 12) Листом № 0205 від 29.01.2014 року ПАТ КБ "Надра" повідомив начальника УДАІ ГУМВС України в Харківській області про повне виконання зобов'язань [PERSON] за договором кредиту від 15.10.2007 р. в зв'язку з чим просив зняти заборону відчуження автомобіля OPEL VECTRA OZCF69 2007 року випуску, № двигуна Z16ХЕР20КС7441, № кузову WOLOZCF6971104040 державний номерний знак АХ 9432ВВ. (т. 1 а.с. 233) Згідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Виходячи з викладених обставин суд приходить до висновку що автомобіль OPEL VECTRA OZCF69, 2007 року випуску, № кузова WOLOZCF6971104040, зареєстрований 09.10.2007 року у ВРЕР № З ГУМВС України в Харківській області на імя [PERSON] є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Згідно п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, відповідно до якого документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є, зокрема, довідка-рахунок за формою, договори та угоди, укладені на товарних біржах, інші документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, рішення суду. Згідно п. 16 Порядку на зареєстровані у підрозділі ДАІ транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію. В той же час матеріали цивільної справи не містять жодного письмового доказу наявності письмової згоди позивачки [PERSON] на відчуження спірного автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України правочин купівлі-продажу автомобіля слід визнати недійсним оскільки в момент вчинення правочину [PERSON] не додержано вимог які встановлено ч. 1 ст. 203 ЦК України. На підставі наданих доказів та вимог ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України частки у спільному майні подружжя є рівними. Виходячи з того, що між сторонами не досягнуто згоди про сплату компенсації про частку у неподільному майні подружжя, суд визнає за позивачкою право власності на 1/2 частину спірного автомобіля. В зв'язку з визнанням договору купівлі-продажу автомобіля недійсним підлягають задоволенню вимоги і про визнання недійсною довідки-рахунку № ААЕ306451 від 14.07.2015 року, що виписана ТФ "АВТОЛЮБИТЕЛЬ", оскільки у розумінні ч. 1 ст. 207 ЦК України за формою вона є підставою для реєстрації права власності на автомобіль за покупцем. Щодо скасування державної реєстрацію автомобіля OPEL VEKTRA за [PERSON] то таке скасування повинно бути проведено на підставі рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, позовна заява не містить окремої вимоги до регіонального сервісного центру МВС України у Харківській області про зобов'язання провести скасування реєстрації. Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги щодо визнання права власності по 1/2 частині спірної квартири за кожним, виходячи з вимог ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, оскільки при укладанні договорів купівлі-продажу сторони визначили частки у праві власності. Посилання позивачки про неможливість перерозподілу часток колишніх власників при придбанні квартири через складнощі у оформленні не ґрунтуються на приписах цивільного законодавства та не підтверджені будь якими іншими доказами. Виходячи з того, що за заявою позивачки ухвалою суду від 13 квітня 2017 року позовні вимоги в частині поділу побутової техніки - пилососу, пральної машини, фотоапарату, телевізору, залишено без розгляду, в зв'язку з вирішенням спору у позасудовому порядку, її позовні вимоги в частині стягнення кредитних коштів сплачених нею на придбання побутової техніки задоволенню не підлягають. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України та стягує з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1010,00 грн..

Outcome: partial