Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні обставини. 02.10.2018 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис, яким пропонує звернути стягнення на предмет іпотеки: тип майна - житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПрвиатБанк» шляхом перерахування коштів на рахунок № банку у розмірі 476520,40 грн. Вона вважає, що вчинення ви- конавчого напису здійснено з порушенням чинного законодавства, а саме, з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, провадження щодо виконання зазначеного ви- конавчого напису є неправомірним, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Так, у нотаріуса при вчиненні нотаріального напису були відсутні підста- ви вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санк- цій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений АТ КБ "Приватбанк" щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, річний та пені, не може вважатись документом, який підтверджує безспірність вимог АТ КБ "Приватба- нк" до боржника. Таким чином, вчиняючи виконавчий напис нотаріус не врахував та не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом у виконавчому написі зроблено АТ КБ "Приватбанк" одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02.10.2018 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. та зареєстрованим в реєстрі за № 1503. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник АТ КБ "Приватбанк" у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на по- зов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розгляд справи проводити в його відсутність. Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.79). Представник третьої особи - Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служ- би Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)також у судове засіда- ння не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.83). Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до виконавчого напису № 1503 від 02.10.2018 р., вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., запропоновано звернути стягнен- ня на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виконавчий напис виданий на підставі ст.ст.87-89 ЗУ «Про нотаріат» та відповідно до п.1 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспір- ному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Мі- ністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. На підставі даного виконавчого напису державним виконавцем Татарбунарського РВ ДВС Пів- денного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову від 13. 02.2020 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 61250755. Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборго- ваність. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному поряд- ку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Ві- дповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані докумен- ти підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягува- чем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п/п 2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником, нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазна- чені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржни- ка; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у бан- ках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть вит- ребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інфор- мацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відноше- ння до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п/п 2.2 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіс- ланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (п/п 2.3 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п/п 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгова- ності підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборго- ваності провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердже- ним постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стяг- нення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасн- иків правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений но- таріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребу- вання від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчине- ння виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати йо- го право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існу- вати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчине- ння нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер право- вого регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - на- даними стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгова- ності провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем докумен- тів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем від- повідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як та- кого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 За- кону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. То- бто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом проце- дури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає викона- нню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згід- но Переліку документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й уста- новити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не- вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суд- дів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2018 р. за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодек- сом. З наданих суду позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії вико- навчого напису не вбачається, що у позивача відсутній борг перед банком, або невідповідність су- ми боргу. З витребуваних судом документів, які містяться в матеріалах справи, відсутні докази повного або часткового погашення боргу на підставі яких, суд мав би можливість дослідити, перевірити та встановити факт відсутності спору, встановити менший розмір, чи спростувати його. А також вс- тановити порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме: факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту та інше, так як суд вважає, що АТ КБ "При- ватбанк" надав всі необхідні документі відповідно до Переліку для винесення виконавчого напису, а тому підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача. Отже, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування свого позову, суд позбавлений можливості встановити факт підтвердження (або спростування) бе- зспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем на момент вчине- ння оспорюваного виконавчого напису нотаріусом, порушення нотаріусом порядку вчинення ви- конавчих написів нотаріусами, зокрема правильності нарахування процентів за користування кре- дитом, розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтовани- ми, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed