Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач звернувся через суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в особі Виробничого структурного підрозділу» Шахтоуправління Павлоградське» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, завданої незаконним звільненням. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на такі обставини. З 12.10.2010 року по 01.01.2013 року позивач працював на різних посадах виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». А з 01.01.2013 року по 04.11.2014 року [PERSON] працював на посаді завідуючого складу вибухових матеріалів дільниці вентиляції та техніки безпеки №2. Розпорядженням №1817-к від 04.11.2014 року [PERSON] було звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Позивач вважає, що він був звільнений з ініціативи адміністрації "Шахтоуправління Павлоградське". Вказує на то, що 04.11.2014 року на підставі дрібного наклепу в його адресу виник конфлікт між ним та адміністрацією шахтоуправління, під час якого йому було запропоновано «по доброму» написати заяву про звільнення з роботи. Що в наслідок довгої сварки його заставили написати заяву про те начеб то він просив звільнити його з роботи за згодою сторін. В звязку з викладеним йому стало дуже погано, і вин вимушений був звернутись в медичний пункт шахти, де йому визивали реанімацію та доставили в міську лікарню №4. Копію наказу про звільнення він не отримував, а трудову книжку йому вручили 22.11.2014 року після виздоровлення. З моменту звільнення до дня звернення з даною позовною заявою позивач вважає, що він вимушено прогуляв 19 робочих днів в листопаді та 15 робочих днів в грудні 2014 року. Та за вказаний час недоотримав 7\~427 грн. 30 коп. заробітної плати ( за його розрахунку, що середньоденна заробітна плата складає 218,45 грн.). Тому позивач просить визнати дії відповідача відносно його звільнення з роботи протиправними, зобовязати відповідача поновити його на роботі на посаді завідуючого складу вибухових матеріалів Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» в "Шахтоуправління Павлоградське", зробити запис в трудовій книжці, яким спростувати наказ директора що до його звільнення з роботи, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.11.2014року в сумі 7\~427,30 грн. та моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, пославшись на обставини вказані в письмовому запереченні.(а.с.24-26). Суд, вислухавши пояснення сторін, заслухавши показання свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був прийнятий розпорядженням №234-к от 12.10.2010 року машиністом єлктровозу поверхні 3 розряду(а.с.47). З 01.01.2013 року [PERSON] був переведений на посаду завідуючого складу вибухових матеріалів дільниці вентиляції та техніки безпеки "Шахтоуправління Павлоградське" ПАТ ДТЕК" Павлоградвугілля»(а.с.3). Згідно розпорядження Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» № 1817-к від 04.11.2014 року [PERSON], завідуючого складу вибухових матеріалів дільниці вентиляції та техніки безпеки №2 з 04.11.2014 року було звільнено за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. В цьому розпорядженні вказано, що підставою для звільнення зявилась: заява [PERSON]К.(а.с.45) . На аркуші справи 46 знаходиться заява [PERSON], в якої він звертається до Директора Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] про звільнення його з шахти за згодою сторін. З заяви [PERSON] від 31.10.2014 року до голови первинної профспілки ПРУП ш Тернівська [PERSON] слідує, що вона просить зупинити домагання зі сторони [PERSON]К.(а.с.48). З пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON]- заступника начальника дільници ВТБ-2, начальник Дільниці ВТБ-2 [PERSON] встановлено, що до [PERSON] як голови первинної організації профспілки працівників вугільної промисловості шахти Тернівська по перше усно, а потім письмово з заявою в жовтні 2014 року звернулась [PERSON], яка працює прибиральніцею в ТОВ «Клінінг Сервіс». В усних и письмовому зверненні вона просила зупинити домагання зі сторони [PERSON] Після бесіди начальника дільниці з позивачем, інцидент повторився і тоді [PERSON] вимушений був звернутися до директора Шахтоуправління з питанням врегулювання вказаних відносин. В кабінеті директора 04.11.2014 року в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] під час встановлення і зясування обставин події [PERSON], вже після того як була зачитана заява та після пояснень самої [PERSON], [PERSON]. сам запропонував написання заяви на звільнення за згодою сторін з метою закінчення цього інциденту. Твердження позивача, щодо примушування його написати заяву на розірвання трудових відносин не знайшло підтвердження в судовому засіданні, тому що воно спростовується поясненнями даними в судовому засіданні всіма свідками, яки були присутні підчас написання заяви [PERSON] Не довіряти показанням наданим свідками у суду нема підстав. Відповідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не знайшли підтвердження, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed