Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» на користь [PERSON] збитки в сумі 28 270 грн., пеню в сумі 309 556 грн. 50 коп. та 7 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судове засідання сторони не з`явились, зі згоди позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. 26 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до представника ТОВ «Оазіс Тревел Україна» у місті Чернігові з метою купівлі путівки для відпочинку за кордоном в Туніс (м. Сус) на період з 01.07.2018р. по 08.07.2018р. Між позивачем та Відповідачем (як туроператором) був укладений письмовий договір на туристичне обслуговування у формі туристичного ваучера № 6270918. Відповідно до частин першої статті 23 Закону України "Про туризм" ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до зазначеного Закону. Відповідно до п.1.2 Інструкції Державної туристичної адміністрації України, від 06.06.2005 № 50 «Про затвердження порядку оформлення ваучера на надання туристичних послуг та його використання» (надалі - Інструкція) ваучер - документ, який є підставою і гарантією для отримання туристом оплаченої послуги або комплексу послуг у суб`єкта туристичної діяльності, що надає послуги. Ваучер оформляється суб`єктом туристичної діяльності, що реалізує туристу послугу або комплекс послуг. Відповідно до п.2.10 Інструкції відповідальність за правильність оформлення ваучера покладається на суб`єкта туристичної діяльності, який реалізує туристу послугу або комплекс послуг. Вартість туристичних послуг становила 28 270 гривень 00 копійок. Позивач повністю здійснила розрахунок з Відповідачем в сумі 28 270, що підтверджується квитанцією від 26.06.2018р. Після сплати туристичних послуг 28.06.2018р. Позивачу був наданий чартерний пасажирський квиток та багажна квитанція від 28.06.2018р. Проте, 01 липня 2018 р. Виконавець повідомив позивачу про неможливість надання туристичних послуг, про причини зриву поїздки не повідомлялось. Позивачем був отриманий лист Відповідача від 28.11.2018р. (вих. № 132) щодо повернення коштів по заявці № 6270918, в якому Відповідач гарантує повернення грошових коштів до кінця 2018 року, але свої зобов`язання відповідачем вчасно не виконані. Позивачем було направлено Відповідачу претензію від 07.03.2019р. про повернення коштів, проте, дане питання Відповідачем було проігноровано, жодної відповіді щодо врегулювання питання повернення коштів позивачу не надходило. 07 червня 2019 року було надіслано повторно претензію, але відповіді щодо врегулювання питання Позивачу не надійшло. Згідно статті 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". Так, частиною четвертою статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів" передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Статтею 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Станом на день розгляду справи послуги відповідачем не надані та грошові кошти за оплачені туристичні послуги не повернуті. Згідно статті 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Outcome: partial