Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що він з 12 березня 2005 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір?ю. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем вони припинили з червня 2013 року, причиною розпаду сім"ї - втрата взаєморозуміння, спільне життя у них не склалося, вони не могли дійти згоди в питаннях планування сімейного бюджету, ведення сімейного господарства та інше. В зв'язку з цим у них виникали сварки та встановилися стійкі неприязні відносини. Тому позивач вважає, що сім'я з відповідачкою розпалася остаточно, і не підлягає поновленню і просить розірвати шлюб. До суду позивач [PERSON] надав заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2005 року у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 122 (л.с.7 - копія свідоцтва про шлюб ). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (л.с. 6 - копія свідоцтва про народження). Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся з цим позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище відповідачки після розірвання шлюбу, залишивши їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved