Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

26 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд cтягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на свою користь на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до часу закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. Позовна заява обґрунтована тим, що 08 грудня 2017 року позивачу виповнилось 18 років, продовжує навчання у КВНЗ «Павлоградський медичний коледж» ДОР» за спеціальністю 223 «Медсестринство» на 3 курсі. Термін закінчення навчання - до 30.06.2020 року, навчається за рахунок контракту. У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків, мати надає допомогу в добровільному порядку, батько не завжди надає допомогу, тому звернулась з позовом до суду. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки постійно потребує медичного догляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] досягла повноліття [INFO] . Згідно довідки № 164 від 04 березня 2019 року, виданої Комунальним закладом вищої освіти "Павлоградський медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради", [PERSON] навчається на 3 курсі спеціальності 223 "Медсестринство", на денній формі навчання, на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року включно. Згідно довідки № 6 від 28 лютого 2019 року, виданої Комунальним закладом вищої освіти "Павлоградський медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради", [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується інформацією відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради. Згідно довідки серії 12ААА №074912 від 13 грудня 2018 року [PERSON] є інвалідом третьої групи, огляд було проведено первинно, дата переогляду 15 грудня 2019 року. Згідно довідки відділу з питань виплати пенсій №16 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 06.06.2019 року №840/04-22/29 [PERSON] добровільно виплачує аліменти згідно заяви від 14.12.2017 року. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Нормою ст. 180 СК України обов`язок утримання дитини покладено на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186ц14. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти в частці від доходу відповідача, та те, що відповідач позов визнає позов частково, зважаючи на стан здоров`я відповідача, а також враховуючи те, що нормою СК України встановлено обов`язок утримувати повнолітню дитину за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, та

Outcome: partial