Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що їх подружнє життя не склалося, мають різні погляди на життя, не проживають спільно понад сім місяців, втратила до відповідача почуття любові та поваги, дітей від шлюбу не має, шлюб носить формальний характер, відповідач не виявляє бажання добровільно дати дозвіл на розірвання шлюбу, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Просить, шлюб між [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , зареєстрований 17.10.2017 року Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , актовий запис № 2761, розірвати, прізвище залишити " [PERSON] ". 12.11.2021 ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно та своєчасно. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, та заперечив щоб позивач залишила прізвище [PERSON] . Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи. Розгляд цивільної справи, за відсутності сторін, здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Так, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену письмово щодо позовних вимог, суд приходить до такого. Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Шлюб сторін, [PERSON] та [PERSON] , згідно актовим записом № 2761, зареєстрований 17 жовтня 2017 року Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей немає. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). На теперішній час подружні відносини між сторонами, подружжям [PERSON] , припинені, не проживають спільно більше семи місяців, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, та те, що законом не передбачено примушення особи до збереження шлюбних відносин проти її волі (постанова Верховного Суду від 21 березня 2019 року № 569/1011/18-ц). Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Ніхто з подружжя не ставить питання про примирення. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків. Відповідач [PERSON] позов визнав. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Суд, вбачаючи, відсутньою морально-правову основу шлюбу, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Вирішуючи питання прізвища позивача, суд керується нормами статті 113 СК України, так, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у позові просить залишити прізвище набуте в шлюбі.

Outcome: approved