Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із зазначеним позовом та просить припинити обтяження (арешт нерухомого майна) реєстраційний №12629453 року зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження номер 18052574 від 18.06.2012 року винесеної заступником начальника відділу ДВС Комінтернівського РУЮ Гидирим А.М.. В обґрунтування вимог посилається на те, що 18 січня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (в подальшому найменування змінено на ПАТ «ОТП Банк») укладено кредитний договір №ML-505/003/2008, відповідно до якого [PERSON] була надана кредитна лінія з лімітом 121 087,01 Дол. США. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] того ж дня було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В., зареєсрований в реєстрі за №176 згідно до якого [PERSON] передала банку в іпотеку земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER],, площею 0,096 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг» укладено договір про відступлення права вимоги. Через неспроможність [PERSON] неналежним чином виконати зобов'язання за кредитним договором, за захистом своїх прав кредитора позивач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеса з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі чого 16 листопала 2010 було винесено рішення по справі щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором та 31 травня 2012 року виданий виконавчий лист №1527/2-882/11 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у розмірі 1 157 789,88 гривень та судового збору у розмірі 1 820 гривень. На сьогодні між кредитором та боржником досягнуто попередньої домовленості щодо добровільного продажу іпотечного майна. Але, як стало відомо ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заступником начальника відділу ДВС Комінтернівського РУЮ Гидирим А.М. 18.06.2012 року на іпотечне майно накладено арешт реєстраційний номер обтяження № 12629453. Наявність арешту унеможливлює задоволення вимог кредитора за рахунок заставленого майна. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву якою просила розглядати справу її участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача відділу виконавчої служби Комінтернівського РУЮ в Одеській област в судове засідання не з'явився про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходили. Третя особа [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Так судом встановлено, що 18 січня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» (в подальшому найменування змінено на ПАТ «ОТП Банк») укладено кредитний договір №ML-501/003/2008, відповідно до якого [PERSON] була надана кредитна лінія з лімітом 121 087,01 Дол. США. (а.с.3-10) Відповідно до договору іпотеки №PML-501/003/2008 укладеному 18 січня 2008 року, між [PERSON]. та позивачем на забезпечення кредитного договору № ML-501/003/2008 від 18 сінчя 2008 року, в забезпечення виконання грошового зобов'язання [PERSON] передала, а Банк прийняв в іпотеку земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER],, площею 0,096 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-19). Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18 червня 2012 року у виконавчому провадженні №18052574 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,096 га за адресою: [ADDRESS].(а.с.28-29) Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не доведено існування претензій щодо задоволення боргових вимог за рахунок предмету іпотеки в рамках виконання іпотечного договору (судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або іншого порядку визначеного угодою сторін). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку". Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України "Про іпотеку"). Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. . Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вказаного,

Outcome: dismissed