Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 13 листопада 2009 року в сумі 12997 гривень 79 копійок, та сплаченого судового збору в розмірі 2102 гривні. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач 13 листопада 2009 року звернулася до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13 листопада 2009 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку (www.privatbank.ua), складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Того ж дня відповідачем була підписана довідка № 1204050100125996335 про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Відповідно до зазначеної довідки відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку, яка додається до позову, а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 29000 гривень, що підтверджується згаданою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Однак, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18 травня 2020 року становить 12997 гривень 79 копійок, та складається з: 2570 гривень 91 копійка - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 924 гривні 48 копійок - заборгованості за простроченими відсотками; 9502 гривні 40 копійок - нарахованої пені. Не виконуючи належним чином зобов`язання, відповідач порушила законні права позивача, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Також представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі неявки у судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення судом заочного рішення. Крім того, до позовної заяви представник позивача додав клопотання, в якому просить, відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 274 та статтей 276, 277 ЦПК України, призначити до розгляду дану цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 25 лютого 2021 року зазначена позовна заява прийнята до провадження та призначена для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Зазначена ухвала разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами направлена за місцем проживання відповідача. Відповідачка була належним чином поінформована про право надати відзив на позов, додавши до нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідач надала до суду клопотання про зменшення суми нарахованої пені, оскільки вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, а саме: сама виховує тьох дітей та є єдиною годувальницею у сім`ї. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи та за таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з частиною 1\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1\~статті 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити xfcnrjdj, виходячи із наступних підстав. 13 листопада 2009 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 13 листопада 2009 року та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на сайті Банку (www.privatbank.ua), складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Того ж дня відповідачкою була підписана довідка № 1204050100125996335 про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Відповідно до зазначеної довідки відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена. Відповідно до зазначеної довідки, відповідача було належним чином поінформовано про те, що розмір щомісячних платежів становить 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень та не більше залишку заборгованості, строком внесення щомісячних платежів зазначено 25 число місяця, наступного за звітним. Також позичальника поінформовано про порядок і розміри нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафу за порушення строків платежів. Зокрема, пеня нараховується у розмірі 1% від заборгованості при наявності прострочки по кредиту чи відсотках 5 та більше днів. Штраф складає 500 гривень плюс 5% заборгованості від суми кредитного ліміту. Також позичальнику (відповідачці) роз`яснено, що умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язувалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. До анкети-заяви банк додав витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» та витяг з умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті Банку за посиланням http://privatbank.ua/terms/. Банком було виконано свої зобов`язання, а саме, на підставі Договору надання банківських послуг, відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідачку, яка додається до позову, а відповідачці надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 29000 гривень, що підтверджується згаданою Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Однак, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18 травня 2020 року становить 12997 гривень 79 копійок, та складається з: 2570 гривень 91 копійка - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 924 гривні 48 копійок - заборгованості за простроченими відсотками; 9502 гривні 40 копійок - нарахованої пені. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Пунктом 3, 4, 6, 8 та 9 частини 3 вищевказаної статті встановлено, що інформація, яка надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли зобов`язально-договірні відносини. Відповідно до статті 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з вимогами статтей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Банком було виконано свої зобов`язання, а відповідачка, уклавши з АТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір та отримавши грошові кошти, порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 18 травня 2020 року становить 12997 гривень 79 копійок. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Вимогами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частина 1 статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 356/1635/16-ц у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність факту отримання відповідачем платіжної картки із встановленим лімітом кредитування та отримання позичальником кредитних коштів, а також про відсутність кредитних правовідносин між сторонами не може вважатись обґрунтованими, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Суд приймає до уваги, що відповідачем 13 листопада 2009 року підписано довідку № 1204050100125996335 про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду". Підписавши зазначену довідку відповідач погодила істотні умови кредитного договору, а саме: процентну ставку по кредиту, розмір та термін внесення щомісячних платежів, розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафу при порушенні термінів платежів, тобто погодила запропоновані банком умови повернення кредиту. З наведеного вбачається, що у позивача наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором та нарахованих процентів за користування кредитом, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим стягнення з боржника, який порушив грошове зобов`язання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Як установлено судом, відповідачку було належним чином поінформовано про правила та умови нарахування пені. Зокрема, пеня нараховується у розмірі 1% від заборгованості при наявності прострочки по кредиту чи відсотках 5 та більше днів. З огляду на викладене, позивач має право на стягнення з відповідачки нарахованої пені у сумі 9502 гривні 40 копійок. Разом з тим, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Так, сума збитків, нанесених відповідачкою позивачеві складається із суми заборгованості за простроченим тілом кредиту та суми заборгованості за простроченими відсотками, що у даній справі становить 3495 гривень 39 копійок (2570 гривень 91 копійка - заборгованості за простроченим тілом кредиту та 924 гривні 48 копійок - заборгованості за простроченими відсотками). Тобто, розмір пені, заявленої до стягнення майже в три рази перевищує розмір збитків банківської установи. Крім того, судом враховано, що, відповідно до виписки по рахунку за договором кредиту [PERSON] , остання операція по рахунку нею була здійснена 21 червня 2019 року, а саме, нею було погашено заборгованість на суму 3000 гривень. Залишок боргу після зазначеної опереції становив 8734 гривні 94 копійки. В подальшому, з її карткового рахунку проводилися лише списання коштів банком, зокрема: відсотків за використання кредитного ліміту, пені за прострочку за кредитом, пені за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн. та страховий платіж за договором "Страхування кредитного ліміту". В результаті проведення банком списання зазначених платежів борг [PERSON] перед банком станом на 01 листопада 2019 року збільшився до 12073 гривень 31 копійки. З огляду на викладене, зокрема, те що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків, враховуючи тяжкий матеріальний стан відповідачки та

Outcome: partial