Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області з Карлівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за вказаним позовом, мотивованим тим, що 31 серпня 2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір на суму 4465,57 грн. У послідуючому, між цим банком та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого ПАТ «Платинум Банк» відступив право вимоги грошових коштів від відповідача за вказаними кредитними договорами ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», яке в в свою чергу 17.06.2015 року відступило права вимоги за вказаними кредитними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», про що відповідача було повідомлено листом. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов'язку та перестала повертати надані йому кредити в строки, передбачені Кредитним договором. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 31 серпня 2012 року у розмірі 6631,21 грн. та судові витрати. 04.10.2017 від відповідача надійшли заперечення проти позову, в яких вона просить вважати дане заперечення заявою про застосування позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення мотивоване тим, що позовна заява про стягнення неустойки була подана після закінчення позовної давності, а тому є підстави для відмови у позові в частині стягнення пені. По-друге, розмір пені, що визначений п. 4.2 Кредитного договору суперечить ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», в зв'язку з чим не підлягає задоволенню. По третє: позивач не надав доказів надання кредиту в сумі 4 465,57 грн., а розрахунок боргу є необґрунтованим та незрозумілим, оскільки згідно меморіального ордеру вона отримала кредит у розмірі 3770,00 грн. По-четверте: позивач не надав до суду доказів, а саме: повний текст Договору факторингу з усіма до нього додатками, що стверджують факт переходу права вимоги до позивача, в зв'язку з чим вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими (а.с. 85-88). У судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити в повному обсязі (а.с.192).Відповідач в судове засідання не з'явилася без поважних причин, двічі належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації (а.с.196,206,214,215) натомість в клопотаннях про перенесення судового засідання, поданих нею 26.11.2018 року, 22.12.2018 року та 25.02.2019 року (а.с.198,202,220) зазначає про неможливість прибути в судове засідання у зв'язку з неотриманням нею пояснень позивача, захворюванням на ГРВІ та у зв'язку з погіршенням здоров'я. Враховуючи що відповідач доказів перебування на лікуванні суду не надала, в судове засідання не з'явилася втретє, суд визнає її неявку неповажною та вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані писмьові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 31 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 1684/2534CLPS3 за умовами якого (п. 1) банк надав позичальнику кредит у сумі 4465,57 грн., строком на 30 платіжних періодів, з фіксованою процентною ставкою за користування кредитом - 36,0000 % річних, комісією за надання кредиту - 113,10 грн. та за обслуговування кредиту 125,00 грн. та датою повернення кредиту - 04.03.2015 року (а.с. 5). Суд відхиляє доводи відповідача щодо неотримання нею вказаної суми за кредитним договором, оскільки умовами договору передбачено, що після того, як банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 4465,57 грн (пп. «а» 1.2) первісним кредитором утримується 113,10 грн комісії за надання кредиту згідно пп. «г» п.1.2 договору, та 582,47 грн згідно п.3.10 договору страхової премії, у зв'язку з чим меморіальний ордер № 126562948 від 31.08.2012 року був виданий на суму 3770,00 грн. Як убачається з Додатку № 1 «Графік платежів до Кредитного договору» (а.с. 6), погашення кредиту повинно здійснюватись щомісячно, рівномірними платежами в сумі по 353,00 грн., остання проплата 04.03.2015 - 344,96 грн. За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно з розрахунку заборгованості, станом на 14.06.2015 р. заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором № 1684/2534CLPS3 від 31.08.2012р. склала 6611,16 грн., з яких: 2490,60 грн. - тіло кредиту; 873,36 грн. -відсотки; 0 грн. - комісія; 3247,20 грн. - пеня (а.с. 16-17). Листом ПАТ «Платинум Банк» повідомив відповідача про відступлення права вимоги щодо його заборгованості за договором № 1684/2534CLPS3 від 31.08.2012 р. в розмірі 4420,95 грн. на підставі Договору факторингу № 20141028-Г від 28 жовтня 2014 р.(а.с. 18). 17 червня 2015 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» (далі Клієнт) та ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" (далі Фактор) уклали договір факторингу № 1706/01, відповідно до якого Клієнт відступив Фактору права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток № 1), в розмірі Портфеля Заборгованості. За цим договором до Фактора перейшли всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (п.1.1 ) (а.с. 22). 25 червня 2015р. ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» повідомив відповідача про відступлення права вимоги щодо його заборгованості за кредитним договором № 1684/2534CLPS3 від 31.08.2012р. в розмірі 6631,21 грн. ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 19), а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у свою чергу, цього ж числа, направило відповідачу повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 1684/2534CLPS3 від 31.08.2012р. та включення його персональних даних до бази персональних даних (а.с. 19-20). Як свідчать витяги з Додатку № 1 до Договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 (реєстр заборгованостей) (а.с. 21), ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" право вимоги заборгованостей до боржників - Позичальників, зокрема і до [PERSON] за договором № 1684/2534CLPS3. Таким чином, за вказаним договором до ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів"перейшло права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно вказаного витягу кількість днів прострочення за договором складає 755, сума заборгованості - 6631,21 грн, з яких: за основною сумою - 2490,6 грн, за відсотками та комісією - 873,36 грн, за пенею і штрафами - 3267,25 грн. (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Надані позивачем документи, а саме копія договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року з додатками, повідомлення ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс», адресовані відповідачу, підтверджують обізнаність та визнання відповідачем заміну кредитору у зобов'язанні та перехід права вимоги за Кредитним договором, доводи відповідача, на думку суду, зводяться до заперечень проти стягнення заборгованості у зв'язку зі складним матеріальним становищем. Даючи оцінку доводам відповідача про застосування до вимог позивача строку позовної давності, суд виходить з такого. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Заміна сторін у зобов'язанні (як у разі переведення боргу, так і при відступленні права вимоги) не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності ( ч. 1 ст. 262 ЦКУ). Тобто заміна сторони в зобов'язанні жодним чином не впливає на позовну давність - не припиняє її перебіг та не перериває її. За поясненнями позивача (а.с.107-111), заборгованість згідно спірного кредитного договору після укладення договору факторингу 17.06.2015 року позивачем не нараховувалась, кінцевий строк повернення кредиту до 04.03.2015 року, натомість позивач звернувся до суду тільки 15.03.2016 року, тобто позивач пропустив позовну давність, у межах якої він міг звернутись до суду з вимогою про стягнення з боржника заборгованості за пенею, у зв'язку з чим у задоволенні вимоги позивача про стягнення пені в сумі 3267,25 грн слід відмовити. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитними договорами № 1684/2534CLPS3 від 31.08.2012 р. в установлені договорами строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти, відсотки за користування кредитами, на що він розраховував при укладенні договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 р., а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 1684/2534CLPS3 від 31.08.2012р. по тілу кредиту в розмірі 2490,60 грн та відсотках в сумі 873,36 грн, а всього 3363,96 грн Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 699,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial