Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами про надання споживчого кредиту №2006758912 від 18.11.2013р. в сумі 20881,82грн. та за №2008065183 від 13.02.2014р. в сумі 19872,44грн. Мотивуючи свої вимоги позивач вказав, що 18.11.2013р. між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №2006758912, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 17978,00коп. зі сплатою процентів в розмірі 0,01% річних зі строком повернення до 18.11.2016р. (далі\~Договір №1). 13.02.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №2008065183, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 17260,00коп. зі сплатою процентів в розмірі 0,01% зі строком повернення до 13.02.2017р. (далі\~Договір №2). Позивач зі своєї сторони виконав свої зобов'язання за договорами. Відповідач в порушення договорів не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості за вказаними кредитами. Таким чином, станом на 02.02.2017р. сума заборгованості за Договором №1 складає 20881грн. 82коп., за Договором №2, станом на 02.02.2017 року, - \~19872грн. 44коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2013р. між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем укладено Договір №1, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 17978,00коп. зі сплатою процентів в розмірі 0,01% річних зі строком повернення до 18.11.2016р.(а.с.4-6) 13.02.2014р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Договір №2 відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 17260,00коп. зі сплатою процентів в розмірі 0,01% зі строком повернення до 13.02.2017р.(а.с.14-15) Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3, 1.4.7 умов договорів відповідач зобовязалась повністю повернути банку суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання, встановлені договором, не пізніше строку закінчення договору, здійснюючи щомісячні платежі в дату та в розмірі, визначених Графіком платежів, який є додатком до договорів. При цьому відповідач також зобовязалась сплачувати комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, згідно п.1.4.4. Так з графіків платежів вбачається, що щомісячний платіж за Договором №1 повинен здійснюватися кожного 18-20 числа кожного місяця та комісія складає 537,54грн., за Договором №2,\~13-15 числа кожного місяця та комісія складає 431,50грн.(а.с.6,17). 22 грудня 2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, згідно якого ПАТ "ОТП Банк" передало, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" отримало право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ "ОТП Банк" і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості (а.с. 29-32). З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2015р. та 28.11.2016р. ТОВ "ОТП Факторинг Україна" направило відповідачу повідомлення про перехід до нього права грошової вимоги згідно укладених вище вказаних договорів та вимогу дострокового повернення всієї суми боргу.(а.с.27-28) Незважаючи на вимогу ТОВ "ОТП Факторинг Україна" погасити заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту, [PERSON] свої зобов'язання не виконала, заборгованість не погасила. З розрахунку заборгованості за вказаними договорами вбачається, що станом на 02.02.2017р. відповідач має перед позивачем заборгованість: за Договором №1 за кредитом в сумі 15958,73грн., за відсотками 1,23грн., за комісією\~4921,86грн., всього 20881,82грн; за Договором №2, за кредитом в сумі 16301,28грн., за відсотками 0,99грн., за комісією\~3570,17грн., всього 19872,44грн. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, й передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. За приписами ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів набуло права грошової вимоги до відповідача. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved