Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 16.10.2015 р. між КП «Сумижитло» СМР та ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» укладено Договір № 16102015-1У на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до умов якого КП «Сумижитло» СМР передало їм функції з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, згідно з переліком будинків, зазначених у Додатку № 1 до договору. З 01.08.2018 р. до 31.10.2019 р. ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» надає житлово-комунальні послуги по багатоквартирним будинкам на підставі укладеного з Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради договору № 797-У на утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 01.08.2018 р. Відповідно до оборотної відомості, особовий рахунок № [NUMBER] за вказаною адресою відкритий на Волошин за період з 01.11.2015 р. по 31.10.2019 р. заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд на прибудинкових територіях становить 6627 грн. 42 коп. Обґрунтованих заперечень з боку відповідача стосовно наданих послуг до нього не надходило, акти-претензії у відповідності до норм чинного законодавства України не складалися. Вказані обставини свідчать про прийняття відповідачем наданих послуг, а відтак їх обов`язком є сплатити кошти за надані житлово-комунальні послуги. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.11.2015 р. по 31.10.2019 р. у розмірі 6627 грн. 42 коп.; стягнути з відповідача на його користь судовий збір у сумі 1921 грн. У судове засідання представник позивача ТОВ «КК «ДОМКОМ СУМИ» - Яременко Т.О. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У матеріалах справи відсутні відомості про підписання між сторонами договору про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Докази щодо звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі\~статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Пунктом 10 частини третьої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. За визначенням, наданим у\~статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтею 526 ЦК України визначені\~загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої\~статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, за відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржник несе відповідальність, передбачену частиною другою\~статті 625 ЦК України. Крім того, застосування положень частини другої\~статті 625 ЦК України\~до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в пункті З частини першої\~статті 96 ЦПК України\~нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Таким чином приходить до висновку, що між сторонами існують фактичні договірні відносини, у зв`язку з чим позов про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved