Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, лікар-психіатр [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про госпіталізацію громадянки [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний заклад без її згоди. Посилається на те, що в [PERSON] наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо їй не буде надана психіатрична допомога. На даний час психічний стан хворої погіршився, згоду [PERSON] на госпіталізацію отримати неможливо, у зв»язку із своїм психічним станом, тому просить суд винести рішення про її примусову госпіталізацію у психіатричному закладі. Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікар-психіатр [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заяву про госпіталізацію громадянки [PERSON] у примусовому порядку в психіатричний стаціонар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні без її згоди підтримала і вважає, що доцільно надати [PERSON] психіатричну допомогу в примусовому порядку. Адвокат особи,відносно якої ставиться питання про госпіталізацію [PERSON] не заперечив відносно задоволення заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] про госпіталізацію громадянки [PERSON] у психіатричний заклад без її згоди. [PERSON] був присутня у судовому засіданні та не заперечила відносно госпіталізації її у психіатричний заклад. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. [PERSON], [INFO], жителька с. Звенигород Бучацького району Тернопільської області була госпіталізована в ТОККПНЛ 21 лютого 2017 року о 11.40год. 21 лютого 2017 року о 11.40год [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром ТОККПНЛ [PERSON], яка після огляду підтвердила висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу. 21 лютого 2017 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, яка прийшла до висновку, що обстеження та лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару. Із анамнестичних відомостей встановлено, що пацієнт з багатолітньої сім'ї. Молодша з 3-х дітей. Ранній розвиток з вираженим запізненням. Ходити почала в 3 роки, говорити з 4-х років. В даний час навчається за індивідуальною програмою для дітей з розумовою відсталістю. З раннього віку почала відставати від своїх ровесників в розумовому розвитку. Неодноразово лікувалася стаціонарно в умовах ТОККПНЛ в дитячому відділенні. Остання виписка 14.12.12 р. Отримує соціальну допомогу. Дане поступлення пов'язане з оформленням документів на МСЕК. На момент огляду пацієнт в свідомості. Свідомість ясна. Мовний контакт з хворою малопродуктивний, відповіді після декількох повторень, вибіркові, мова тиха, погано модульована. Галюцинаторно-параноїдної симптоматики не виявлено. Мислення значно сповільнене, конкретно-образне. Судження примітивні. Шкільні навики практично відсутні: путає основні кольори, путає поняття "праве ліве", не знає одиниць мір, ваги, не вміє читати. Пам'ять, інтелект низькі. Критика до свого стану формальна. Комісія приходить до висновку, що згідно ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" пацієнт [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, у звязку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу у вигляді Помірної розумової відсталості,, психічний стан, якої обумовлює її безпорадність і неможливість задовольнити основні життєві потреби. Згода [PERSON] на лікування в психіатричному закладі, яке надається в умовах стаціонару, відсутня внаслідок неможливості її отримати у звязку з її психічним станом. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016року про невідповідність Конституції України положення 3-го частини 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». Від 22.02.2000 року №1489 ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини ІІ цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною до психіатричного закладу н прохання, або за згодою її опікуна, за рішеннм лікаря психіатра без судового контролю. Госпіталізацію недієздатної пацієнтки вирішується в судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] без її згоди до психіатричного закладу є доцільною, а тому заяву лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved