Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач КП "Луганский обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг у сумі 5785,02 грн. та витрати по сплаті судового збору. Згідно позову, 28.07.2000 року між комунальним підприємством "Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0179/2000 про надання кредиту у розмірі 50 000,00 грн. для будівництва житлового будинку строком на 18 років. Фактично відповідач отримав кредит на суму 25 970,06 грн. Фактично отриманий відповідачем кредит, відсотки за користування кредитом, а також відсотки за оформлення та обслуговування кредиту повинні повертатись щорічно 28 липня поточного року рівними частинами основного боргу, починаючи з 28.07.2003 року згідно з встановленим графіком. Відповідач порушив строки повернення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту у розмірі 4740,46 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 364,44 грн., заборгованість по відсоткам за оформлення та обслуговування кредиту у сумі 242,96 грн. та пеня нарахована згідно з кредитним договором у розмірі 437,16 грн., а всього - 5785,02 грн.. 26 листопада 2014 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог з 5785,02 грн. до 3 285,02 грн., у звязку з тим, що відповідач [PERSON] сплатив чистину боргу у сумі 2500,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 34). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, не повідомивши суд про причини неявки. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні досліджені докази: - копія кредитного договору №0179/2000 від 28.07.2000 року (а.с. 20-21); - розрахунок заборгованості за договором №0179/2000 від 28.07.2000 року (а. с. 13); - повернення кредиту (а. с. 14); - таблиця строків та об'ємів повернення кредиту станом на 09.10.2014 рік (а.с. 15); - розрахунок нарахування відсотків за користування кредитом та пені (а. с. 16-18). Суд, беручи до уваги заяву представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити змінені позовні вимоги комунального підприємства "Луганский обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі", оскільки судом встановлено, що 28 липня 2000 року між сторонами було укладено кредитний договір, а відповідач не виконуючи умови договору спричинив утворення заборгованості. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 даного Кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч.1 ст. 61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а відповідач повідомлений належним чином про дату, час, та місце розгляду справи (а.с. 32), але не прибув у судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, суд розцінює це як визнання відповідачем позову та обставин, вказаних позивачем у позовній заяві. Також на підставі вимог ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору понесені позивачем при пред'явлення до суду позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved