Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» в особі ЦП Житомирської регіональної дирекції «Страхової групи ТАС» та [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що внаслідок ДТП, яка трапилася 18.07.2012 року близько 22 години 50 хвилин з вини відповідача [PERSON], позивач отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеню тяжкості. 18 квітня 2013 року вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу - 3400 грн. Вказує, що внаслідок ДТП йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода у сумі 1375,00 грн., що становить вартість пошкодженого в ДТП шолома. Моральна шкода, завдана позивачу, пов"язана з негативними емоціями, переживаннями, що призвели до погіршення стану його здоров»я, тривалого лікування, чим порушено звичайний спосіб життя. Тому позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів майнову шкоду в розмірі 1375,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5500,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1750 грн. В судове засідання сторони по справі не з»явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.16-18, 27-30) Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити. Представник відповідача ПАТ «Страхова група ТАС» в особі ЦП Житомирської регіональної дирекції «Страхової групи ТАС» в судове засідання не з'явився. Від представника відповідача [PERSON] до суду подано заперечення на позовну заяву, в якій він просить відмовити [PERSON] у задоволенні матеріальної шкоди в повному обсязі у зв»язку з безпідставністю. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився про причини неявки не повідомив, свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не висловив. За таких обставин, та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе з урахуванням позиції позивача, який не заперечує проти постановлення судом заочного рішення, розглянути справу за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що згідно вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 квітня 2013 року відповідач [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України . При цьому потерпілому [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садна по передній боковій поверхні шиї справа в нижній треті, трьох саден по нижньому полюсу правого колінного суглобу і по передній поверхні верхньої треті правої гомілки, рани пальця правої кисті, переломів 3,4 п»ясних кісток правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. На підставі ч. 4 ст.61 ЦПК України, суд вважає, що вказані обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст.128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. У відповідності до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищенної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст. 1188 ЦК України). У відповідності до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що внаслідок саме злочинних дій відповідача [PERSON] позивачу була заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню. Разом з тим, вимога про відкодування вартості шолома не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт та розмір заподіяної шкоди. Позивачем надано фотозображення шолому, на яких видно що дана річ має певні пошкодження. Проте, доказів, що внаслідок саме цієї ДТП був пошкоджений шолом та розрахунку вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженого шолому, позивач не надав. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). Факт страхування [PERSON] цивільно-правової відповідальності підтверджується полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АА/5585307 від 28.07.2011 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група ТАС» в особі ЦП Житомирської регіональної дирекції «Страхової групи ТАС» та [PERSON] (а.с.5). Суд, визначаючи розмір моральної шкоди, враховує вимоги розумності, справедливості та виваженості, бере до уваги обставини справи, глибину фізичних та душевних страждань позивача, і визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 5 500 грн. Відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права під час вирішення цивільної справи. Згідно зазначеної норми склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1700 грн., то вони також не підлягають задоволенню, оскільки виходячи з положень ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах 4191-VI від 20.12.2011 року компенсація витрат на правову допомогу сплачується за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Відповідно до квитанції, приєднаної до матеріалів справи, [PERSON] сплатив адвокату грошові кошти у сумі 1700 грн., підстава - угоди в кримінальній та цивільній справі. Проте, з цього платіжного документу не вбачається, який саме вид правової допомоги був наданий позивачу адвокатом. Згідно з матеріалами даної справи, адвокат [PERSON] не приймав участь у судовому засіданні, а також в окремих процесуальних діях, з матеріалами справи не знайомився. З огляду на встановлені судом обставини, вимога позивача про відшкодування йому понесених витрат на правову допомогу також не підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" підлягають поверненню [PERSON] сплачені кошти на оплату судового збору, загальний розмір яких становить 458,80 гривень (а.с.1,2). На підставі ст.128 КПК України, ст.ст.1167,1188,1192, 1194 ЦК України,

Outcome: partial