Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

15.07.2010 року позивачі [PERSON] [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулись до Придніпровського районного суду з позовом про визнання права власності на частку в статутному капіталі та зобов'язання вчинити певні дії. 24.05.2011 року з аналогічною заявою до суду звернувся [PERSON] Ухвалою Придніпровського районного суду від 29.08.2011 року цивільні справи за позовами позивачів об'єднані в одне провадження. В ході розгляду справи, 07.02.2014 року позивачі уточнили та збільшили обсяг позовних вимог, виклавши позовні вимоги у новій редакції, згідно з якими просили суд визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на частку в статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКОС", стосовно кожного - в розмірі 8% статутного фонду товариства, що становить 2400 грн.; стягнути на користь кожного з позивачів з товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКОС" вартість майна товариства, пропорційну частці (частини частки) померлого [PERSON], яка переходить до кожного з позивачів (8%), у сумі 194 916,48 грн., а всього - 779 665,92 грн.; визнати недійсним рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКОС", оформлене протоколом №1 від 12.11.2009 року; визнати недійсним нову редакцію статуту товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКОС", затверджену рішенням зборів учасників товариства від 12.11.2009 року (протокол №1); скасувати реєстраційний запис №1 026 105 0006 007045 від 16.11.2009 р. "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи". В судовому засіданні позивачі та їх представники позовні вимоги підтримали та пояснили, що [INFO] помер громадянин [PERSON], який був сином позивача [PERSON], чоловіком позивача [PERSON] та батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] Позивачі згідно ст.1261 ЦК України відносяться до першої черги спадкоємців за законом. На момент смерті [PERSON] являвся учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКOC", частка учасника становила 9600 грн., що становило 32% від статутного фонду товариства. Однак, до цього часу товариство не виплатило спадкоємцям померлого вартість частки померлого та не включило спадкоємців товариства до складу учасників товариства, що і стало причиною звернення до суду з позовом. Крім того, 12.11.2009 року були проведені збори засновників товариства, згідно з якими частка померлого [PERSON] була перерозподілена між іншими учасниками товариства, а не зменшено статутний фонд товариства, як цього вимагає законодавство, у зв'язку з чим позивачі вимагають визнання недійсним рішення засновників та нової редакції статуту, затверджену рішенням від 12.11.2009 року. Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКOC" позовні вимоги не визнав у повному обсязі, на обгрунтування своїх заперечень зазначив, що рішенням учасника товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІKOC", після смерті [PERSON] було прийняте рішення виплачувати належні спадкоємцям померлого грошові кошти за рахунок особистих коштів інших засновників товариства. Таке рішення було прийняте у зв'язку з відсутністю достатньої суми грошових коштів на рахунку товариства і неподільністю належного товариству майна - комбінованого ринку. За дорученням зборів учасників по мірі накопичення грошових коштів виплату здійснював учасник товариства [PERSON], про що свідчать розписки позивачів. У зв'язку з розпочатими судовими процесами щодо спадкування частки померлого [PERSON] влітку 2009 року виплати спадкоємцям померлого були призупинені, а 13.11.2009 року було проведено незалежну оцінку майна товариства, згідно з якою з'ясувалось, що вартість частки померлого спадкоємцям фактично виплачена і виплачено навіть більше коштів, чим належало. Представник відповідача - реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції в судовому засіданні при вирішенні спору покладався на розсуд суду, в подальше у судове засідання не з'явився, надіслав до суду листа, згідно з яким у вирішенні спору покладається на рішення суду. Третя особа - Перша Черкаська державна нотаріальна контора у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду листа, згідно з яким просить розглядати справу без її участі. Третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради просила суд захистити законні права та інтереси неповнолітнього [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи встановив наступне. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с.32). Наданими суду матеріалами спадкової справи [PERSON], копіями свідоцтв про народження та про одруження підтверджується, що [PERSON] (мати), [PERSON] (дружина), [PERSON] та [PERSON] (сини) відносяться до спадкоємців першої черги за законом [PERSON] (т.1 а.с.28-31, т.3 ас.37-106). Дані про наявність заповіту [PERSON] та інших спадкоємців першої черги спадкування суду не надані. З витягу з Єдиного державного реєстру (т.3 а.с.32-34), статуту TOB "ЛІKOC" (т.1 а.с. 11-14) вбачається, що станом на момент смерті [PERSON] останній являвся учасником TOB "ЛІKOC", статутний фонд якого складав 30000 грн., і частка [PERSON] у статутному фонді становила 9600 грн., що складає 32% статутного фонду товариства. Згідно із ч.5 ст.147 ЦК України, частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю може перейти до спадкоємця фізичної особи, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки з спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до ст.148 ЦК України. Пунктом 5.2 статуту TOB "ЛІКОС", який діяв станом на час смерті [PERSON] (т.1 а.с.10) передбачено, що до виняткової компетенції зборів учасників TOB "Лікос" входить кооптація нових членів до складу учасників Товариства. Сторони не заперечують, що після смерті [PERSON] рішення учасників товариства про кооптацію нових членів до складу учасників товариства не приймалося. Згідно із ст.148 ЦК України, учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом. Статтею 55 Закону України «Про господарські товариства» № 1576-ХІІ від 19 вересня 1991 року передбачено, що при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню. Згідно із висновком проведеної по справі судової будівельно-технічної експертизи (т.2 а.с.37 - 88), ринкова вартість належного TOB "ЛІКОС" майна, а саме - павільйонів торгових літ А-1, А2-1,АЗ-1 та павільйонів торгових (тимчасових) А4-1, Б.1, В-1, В1-1, В2-1, Г.-1, Д-1, Е-1, Ж-1, 0-1, станом на [INFO] р, тобто на день смерті [PERSON] складає 2 150 068 грн. без ПДВ, а з ПДВ 2 436 456 грн. Зазначена вартість учасниками судового процесу не оспорюється і не спростовується. Станом на [INFO] р. порядок нарахування та сплати податку на додану вартість регулювався Законом України "Про податок на додану вартість". Згідно з п.7.1 зазначеного Закону, поставка товарів (робіт, послуг) здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням податку на додану вартість. У відповідності з п.3.2.1 цього ж Закону, не є об'єктом оподаткування операції з випуску (емісії), розміщення у будь-які форми управління та продажу (погашення, викупу) за кошти цінних паперів, що випущені в обіг (емітовані) суб'єктами підприємницької діяльності, Національним банком України, Міністерством фінансів України, органами місцевого самоврядування відповідно до закону, включаючи інвестиційні та іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю, деривативи, а також корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах; обміну зазначених цінних паперів та корпоративних прав, виражених в інших, ніж цінні папери, формах, на інші цінні папери; розрахунково-клірингової, реєстраторської та депозитарної діяльності на ринку цінних паперів, а також діяльності з управління активами (у тому числі пенсійними активами, фондами банківського управління), відповідно до закону. За таких обставин, суд приходить до висновку, що при визначенні вартості частки померлого [PERSON] у статутному фонді TOB "ЛІКОС" необхідно виходити з загальної вартості майна товариства без урахування податку на додану вартість. Таким чином, загальна вартість частини майна товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКОС", яка підлягає сплаті спадкоємцям померлого [PERSON], становить 32% від загальної вартості майна товариства - 2 150 068,00 грн., тобто - 688 021,71 грн. Вартість частини майна товариства, що підлягає сплаті кожному зі спадкоємців, становить 172 005,44 грн. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, протягом 2008-2009 років засновниками TOB "ЛІКОС" позивачам, як спадкоємцям померлого [PERSON], виплачувались грошові суми (т.1 а.с.169-189). Зокрема, згідно з розписками, позивач [PERSON] отримано з 08.11.2008 по 07.06.2009 р. - 199 682 грн., представник позивача [PERSON] [PERSON] з 05.11.2008 по 06.01.2009 р. - 79987 грн., позивач [PERSON] з 09.10.2008 по 09.11.2009-511 252 грн., а всього на суму 790 921 грн. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що на підставі рішення засновників TOB "ЛІKOC" після смерті [PERSON] ним передавались зазначені в розписках грошові суми на користь спадкоємців померлого. Грошові кошти накопичувались за рахунок особистих коштів засновників товариства і періодично по мірі накопичення передавались засновникам, про що складались розписки у довільній формі. Зазначені грошові кошти не являли собою матеріальну допомогу та не передавались на підставі будь-яких інших домовленостей з спадкоємцями [PERSON], в т.ч. не стосуються спільної підприємницької діяльності [PERSON] з [PERSON] Позивачі не надали послідовних пояснень з приводу підстав отримання ними грошових коштів. Так, представник позивача [PERSON] у судовому засіданні стверджував, що грошові кошти [PERSON] отримувала в якості матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] надала письмові пояснення про те, що грошові кошти від [PERSON] отримувала в результаті спільної з [PERSON] підприємницької діяльності, на підтвердження чого надала копії документів. Однак, з наданих суду копій документів не вбачається, що [PERSON] мав би сплачувати грошові кошти [PERSON], а не навпаки (т.З а.с.111-130). Допитаний свідок [PERSON] факт наявності у нього грошових зобов'язань перед [PERSON] також заперечив. Позивач [PERSON] підтвердив суду, що грошові кошти дійсно отримувались його матір'ю по довіреності, однак підстав отримання грошових коштів вказати не зміг. З копії протоколу №5 зборів засновників TOB "ЛІKOC" від 04.10.2008 року вбачається, що у зв'язку з відсутністю достатньої суми грошових коштів на рахунку товариства і неподільністю належного товариству майна вирішено виплачувати належні спадкоємцям померлого грошові кошти за рахунок особистих коштів інших засновників товариства. По мірі накопичення грошових коштів здійснення виплат доручено учаснику товариства [PERSON] Згідно із ст.528 ЦК України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. За таких обставин, суд приходить до висновку, що грошові кошти в сумі 790 921 грн. передані [PERSON] і отримані позивачами та їх представниками в якості компенсації вартості частки майна товариства, пропорційної частці померлого [PERSON] у статутному фонді TOB "JIIKOC", у відповідності з ч.2 ст.148 ЦК України. З наданих суду копій розписок прямо вбачається, що виплата грошових коштів відбувалась саме у зв'язку зі смертю [PERSON] з сум, належних до виплати у зв'язку зі смертю, зокрема з розписок [PERSON] - "часть, принадлежащая мені від смерті сина" (т.1 а.с.169), "причитающуюся мне" (т.1 а.с.173), "причитающую мне долю" (т.1.а.с.174), У частині наданих суду розписок підстави одержання коштів не зазначено (т.1 а.с.166) та інш. Суд вважає зазначені у деяких розписках позивачів (т.1 а.с.169-189) підстави одержання коштів - "часть дохода от предпринимательской деятельности его отца" (т.1 а.с.167), "от предпринимательского дохода [PERSON]"(т.1 а.с.168), "часть от коммерческой деятельности"(т. 1 а.с.170), "часть прибыли, причитающуюся мне от сына"(т.1 а.с.171), "часть дохода, принадлежащую моему сыну" (т.1 ас. 172), "причитающаю мне прибыль" (т.1 а.с.175), "часть прибыли, принадлежащей моему сыну" (т.1.а.с.176) та інші - такими, що відповідають загальній меті передачі грошових коштів в якості компенсації спадкоємцям померлого грошових коштів, раніше вкладених померлим у підприємницьку діяльність в якості внеску до статутного капіталу TOB "ЛІKOC" і не відносяться до інших передбачених законодавством виплат, так як з моменту смерті [PERSON] не може вважатись таким, що продовжує займатись підприємницькою діяльністю. Суд також зауважує, що дійсно позивачем [PERSON] отримано від [PERSON] грошові кошти в сумі 790 921 грн., що значно перевищує аналогічні виплати, здійснені на користь [PERSON] та [PERSON], що може бути пояснено тим, що на час здійснення виплат позивач [PERSON] проживав разом з [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] в одному будинку і [PERSON] отримувала компенсацію вартості частки померлого за трьох спадкоємців. Таким чином, суд вважає, що учасниками TOB "ЛІKOC" в особі учасника товариства [PERSON] від імені TOB "ЛІKOC", яке поклало на учасників виконання обов'язків товариства, в повному обсязі і належним чином здійснено виплату компенсацію вартості частини майна TOB "JIIKOC", пропорційної частці померлого [PERSON] у статутному фонді товариства, на користь позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Що стосується позовних вимог позивачів про визнання недійсними рішення загальних зборів TOB "ЛІКОС" від 12.11.2009 р. та нової редакції статуту ТО "ЛІКОС", затвердженої рішенням від 12.11.2009 року, то суд вважає, що зазначеними рішенням зборів учасників та новою редакцією статуту товариства не були порушені суб'єктивні матеріальні права або законні інтереси позивачів, які мали право виключно на отримання компенсації вартості частини майна, пропорційної частці померлого [PERSON] Подальші рішення учасників товариства стосовно визначення розміру статутного капіталу товариства та затвердження нової редакції статуту на розмір прав та обов'язків товариства стосовно спадкоємців померлого [PERSON] не впливають. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відповідності до ст..88 ЦПК України, не підлягає до задоволення вимога позивачів про стягнення судових витрат з відповідача на їх користь. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed