Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2006 року сторони перебували у шлюбі. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . 07 травня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідач не спілкується з сином, не відвідує його, ухиляється від батьківських обов`язків, не цікавиться його здоров`ям, не надає матеріальної допомоги. Дитина проживає разом із позивачем та її теперішнім чоловіком та перебуває на їхньому повному утриманні. Відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , відповідно до чого написав заяву посвідчену приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу. У зв`язку із наведеним, та тим, що відповідач, не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я сина, його фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується із сином, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, позивач змушена була звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 05 березня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Позивач в підготовчому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просили його задовольнити, надала пояснення аналогічні позовним вимогам. Відповідач у підготовче засіданні не з`явився, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява в якій зазначено, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] , просив розглядати справу у його відсутність . Третя особа у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши відповідні факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 949. Батьком зазначений - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.8). 07 травня 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 174 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому - [PERSON] ; їй - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до нотаріальної заяви посвідченої приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Савера Л.Л., встановлено, що [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). 21 грудня 2012 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 856, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с. 14). Відповідно до довідки № 33 від 12 лютого 2020 року та характеристики Броварської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 5 Броварської міської ради ім. Василя Стуса, встановлено, що [PERSON] , [INFO], навчається у 7-Б класі, зарекомендував себе як старанний та спокійний учень. Дитина живе разом з матір`ю та вітчимом, які приділяють йому належну увагу, цікавляться успішністю та поведінкою дитини. Рідний батько не бере участі у вихованні та житті сина (а.с. 11, 12). Згідно із довідок № 3195 та № 3196 від 15 лютого 2020 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). За висновком органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області від 10 березня 2020 року № 04-22/189, зважаючи на те що батько [PERSON] , не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до [PERSON] , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків. (а.с. 29, 30). За змістом ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, свого народу, своєї Батьківщини. Зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 цієї Постановипозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Суд, заслухавши сторін, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина [PERSON] - [INFO] , ухиляється. Крім того, [PERSON] визнав позов, надавши відповідну заяву, суд дійшов висновку, що позов є доведений, підтверджується наданими доказам, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved