Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Демидівського РВ ДВС про зняття арешту з нерухомого та рухого майна [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який накладений на підставі постанови ДВС у Демидівському районі серії АА 571504 від 02.08.2005 року В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що Демидівським відділом ДВС було відкрито виконавчі провадження щодо примусового виконання рішення Демидівського районного суду від 26.01.2015 року , згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування збитків, завданих злочином, стягнуто 324 грн. 02 коп. матеріальної шкоди, 1500 грн. моральної шкоди та 70 грн. в рахунок відшкодування витрат на юридичну допомогу. Позивачем було відшкодовано всі присуджені на користь [PERSON] кошти, а всі виконавчі провадження, які відкривалися щодо нього, було закрито, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчими документами. На початку лютого 2021 року, позивач вирішив укласти договір оренди земельної ділянки (паю) з фермерським господарством "Чайка". Однак під час процедури підготовки до укладення договору, нотаріус повідомила позивача, що згідно відомостей Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за ним встановлено обтяження шляхом накладення арешту на все його нерухоме майно, та було запропоновано звернутись до відділу ДВС щодо врегулювання даного питання, куди позивач відразу і звернувся. Листом Демидівського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 09.02.2021 року № 1660/443/21/207-20, позивачу було повідомлено, що все належне йому нерухоме майно встановлено наявність обтяження, на підставі постанови АА 571504 від 02.08.2005 року ДВС у Демидівському районі. Проте в базі даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутні відомості щодо винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на нерухоме майно боржника б/н від 02.08.2005 року, а тому однозначно ідентифікувати приналежність постанови про накладення арешту на нерухоме майно б/н від 02.08.2005 року, до будь-якого виконавчого провадження, що на той час перебувало на виконанні у відділі неможливо, у зв`язку із цим у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття вищевказаного обтяження. Одночасно в даному листі містилось повідомлення, що відповідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 09 лютого 2021 року в Демидівському РВ ДВС відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] , [INFO] . На даний час всі виконавчі провадження відносно позивача закриті, та не зважаючи на це, у відповідних державних реєстрах збереглися обтяження за відповідними постановами, а орган ДВС фактично не має можливості скасувати арешт у зв`язку із знищенням виконавчих проваджень. Отже, з вище вказаного листа Демидівського відділу ДВС від 09.02.2021 року вбачається, що державним виконавцем після закінчення виконання виконавчого провадження, не було задіяно всіх заходів для зняття накладених на позивача обтяжень, а саме зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. Існування наявності обтяжень на майно створює перешкоди у реалізації цивільних прав та обов`язків позивача, зокрема щодо укладення правочинів, спадкування, тощо. Тому позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Під час підготовчого судового засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові. Позивач додатково пояснив, що всі кошти відповідно до рішення суду сплачено для [PERSON] . Жодних виконавчих проваджень відносно нього у виконавчій службі немає. Позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Демидівського РВ ДВС начальник Якимець О.О. позовні вимоги визнала повністю. Суду пояснила, що відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень в провадженні виконавчої служби немає жодних виконавчих проваджень щодо [PERSON] . Дійсно було накладено арешт на його майно ще в 2005 році виконавчою службою. Однак в базі даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутні відомості щодо винесення державним виконавцем постанови АА 571504 від 02.08.2005 року про накладення арешту на нерухоме майно боржника, тому однозначно ідентифікувати приналежність постанови про накладення арешту на нерухоме майно боржника б/н від 02.08.2005 року до будь-якого з виконавчих проваджень, що на той час перебували на виконанні у відділі- неможливо. Постанови про арешт майна боржника виносилися на той час на паперових бланках та направлялися до реєстратора для здійснення дій щодо реєстрації обтяжень. У зв`язку з закінченням строків зберігання виконавчих проваджень вони на сьогодні знищені, тому встановити факт наявності постанови про арешт майна боржника неможливо, а відповідно і її скасувати. У подальшому представник відповідача начальник відділу ДВС Якимець О.О. звернулась до суду з заявою про розгляд справи у відсутності відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] не заперенчує щодо задоволення позову [PERSON] . В суді пояснила, що жодних претензій до нього немає. Він повністю відшкодував гроші відповідно до рішення суду, які стягувалися на її користь ще в 2005 році. Жодних виконавчих проваджень незакінчених щодо вказаних стягнень немає. Згідно ч.ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що відповідно\~до повідомлення\~Демидівського РВ\~ДВС Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Львів)\~ від 09.02.2021 року № 1660/443/21/207-20, згідно Інформаційної довідки Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців встановлено наявність обтяження за реєстраційним номером 2788294 від 13.02.2006 року на все нерухоме майно [PERSON] , жителя с.Княгинине, Демидівського району Рівненської області, на підставі постанови АА 571504 від 02.08.2005 року ДВС у Демидівському районі. В базі даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутні відомості щодо винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту нерухоме майно боржника б/н від 02.08.2005 року, тому однозначно ідентифікувати приналежність постанови про накладення арешту на нерухоме майно б/н від 02.08.2005 року, до будь-якого виконавчого провадження, що на той час перебувало на виконанні у відділі неможливо. Зі змісту вище викладеного листа відділу ДВС також вбачається, що арешт може бути знятий за рішенням суду. На сьогоднішній день у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття вищевказаного обтяження. Одночасно в даному листі містилось повідомлення, що відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 09 лютого 2021 року в Демидівському РВ ДВС відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . /а.с.7/. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України\~позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК україни \~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод \~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України,\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2\~ ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved