Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

23 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-3» про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди земельної ділянки та пені за несвоєчасну сплату орендної плати. 18 березня 2015 року позивач зменшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача по справі на його користь пеню в розмірі 728 грн. 51 коп. та витрати по сплаті судового збору. Позов обґрунтовує тим, що станом на 10.12.2014 року існувала заборгованість по орендній платі за 2013 рік. За несвоєчасне виконання зобов'язань за договором відповідач повинен сплатити пеню позивачу по справі. Позивач в судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з'явився, хоча судом належним чином повідомлений про час, місце та дату судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому, суд, отримавши згоду представника позивача, ухвалив розглянути справу заочно, тобто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За ч.1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст. 640, ч.2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що позивач є власником спірної земельної ділянки. З огляду на ст.13 Закону №161-Х1У договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Сторони по справі уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки. Згідно зі ст.21 Закону №161-Х1У орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується Орендарем у формі та розмірі 1/5 % від нормативно-грошової оцінки землі, що становить 1100 грн. 00 коп. Пунктом 13 Договору передбачено, що орендна плата переглядається один раз на рік. Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься до 30 жовтня кожного року. Згідно вимог ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Пунктом 14 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення. З розрахунку суми пені вбачається, що відповідач добровільно виплатив заборгованість по орендній платі позивачу по справі за 2013 рік 15.02.2015 року, тому весь час прострочення (період з 31.10.29013 року по 12.02.2015 року) становить 498 днів. Пеня за весь період прострочення складає 728 грн. 51 коп. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем по справі не виконані вимоги ухвали суду від 27 січня 2015 року про витребування доказів у вигляді довідки про нарахування позивачу по справі орендної плати за 2013 рік, а тому суд вважає що розмір орендної плати, визначений позивачем, не спростований відповідачем, а тому є вірним. На підставі викладеного,

Outcome: approved