Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, оскільки остання, як поручитель за кредитним договором, у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобовязання. Сторони у судове засідання не зявились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Третя особа у справі, будучи завчасно та належним чином повідомленою про день та час слухання справи, брати участь у ній бажання не виявила. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. 10 липня 2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ТОВ ФІРМА "ДМ" укладено кредитний договір № Мl-57-08 (а.с.9-11), відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 150 000 гривень з відсотковою ставкою у розмірі 24% (п. 4.1. Договору), а при порушенні зобов'язань за даним договором 50% від суми непогашеної заборгованості (п. 4.3. Договору). Виконання зобов'язань ТОВ ФІРМА "ДМ" перед позивачем забезпечено укладеним 10 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] договором поруки Мl-17-08 (а.с.-15). Повідомленням від 2 лютого 2017 року ТОВ ФІРМА "ДМ" та [PERSON] повідомлялись про існуючу заборгованість у сумі 350 728,98 гривень (а.с.16-18). За розрахунком наданим банком (а.с.13-14) станом на 16 лютого 2017 року заборгованість за названим вище кредитним договором становить 353 071,09 гривня та складається з: 58 587,88 гривень заборгованість за кредитом; 169 202,35 гривні заборгованість по процентам за користування кредитом; 125 280,86 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Водночас, зі змісту позовної заяви та предявлених вимог убачається, що позивач бажає захистити свої порушені права стягненням з відповідача частини суми заборгованості у розмірі 106 000,00 гривень. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступним нормам матеріального права. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1-2 ст. 554 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні ТОВ ФІРМА "ДМ" умов кредитного договору та взятих на себе зобов'язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час кредитний договір є діючим, оскільки позичальником не дотримано зобов'язань по поверненню грошових коштів. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов'язань в причинно-наслідковому зв'язку потягнуло за собою появу заборгованості. Відповідач, в свою чергу, як поручитель, відповідно до закону відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і ТОВ ФІРМА "ДМ", а відтак є солідарним боржником. Водночас, пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком Банку, і останній також має право на пред'явлення позову до кожного з них окремо. З огляду на це, обраний позивачем спосіб захисту у вигляді предявлення вимог про погашення частини заборгованості у сумі 106 000,00 гривень лише до поручителя, тобто відповідача, суд визнає належним. Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору (за позовну вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості) у сумі 1 600,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved