Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на ті обставини, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири за адресою : [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] за законом, що підтверджується копією її свідоцтва про народження та про шлюб. Отримати свідоцтво на право на спадщину за законом на квартиру вона не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру. Вказані документи не можуть бути видані після смерті, оскільки відповідно до ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. [PERSON] , проживав у вказаній квартирі з 1986 року , отримав на неї ордер №960 від 05.09.1986 року, що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області. 26 жовтня 2011 року рішенням сесії Петрівської селищної ради № 165-У1 батько отримав дозвіл на приватизацію квартири за адресою : [ADDRESS] , але не встиг за життя зареєструвати право власності на квартиру ( оригінал рішення додається). Щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на дану квартиру то позивачка отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії( додається). Отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цю квартиру на ім`я померлого, його державна реєстрація , що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяви про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала. Представника відповідача Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області позовні вимоги визнав та просив справу слухати у їх відсутність, про що надав заяву. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, забезпечивши сторонам сприяння всебічному, повному з`ясуванню обставин справи вирішив справу на підставі наступних доказів наданих сторонами та дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири за адресою : [ADDRESS] . Позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] за законом, що підтверджується копією її свідоцтва про народження та про шлюб. Та обставина, що позивачка прийняла спадщину та є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] підтверджується дослідженою в судовому засідання копією спадкової справи. [PERSON] , проживав у вказаній квартирі з 1986 року , отримав на неї ордер №960 від 05.09.1986 року, що підтверджується довідкою Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області. 26 жовтня 2011 року рішенням сесії Петрівської селищної ради № 165-У1 батько отримав дозвіл на приватизацію квартири за адресою : [ADDRESS] , але не встиг за життя зареєструвати право власності на квартиру ( оригінал рішення додається). Щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на дану квартиру то позивачка отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачці відмовлено у вчинені нотаріальної дії такої як видача свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Квартира, що розташована за адресою : [ADDRESS] знаходиться на балансі Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується довідкою №571 від 11.03.2019 року. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацію та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Пленум Верховного Суду України в частині 5 п. 13 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», зазначив, що у разі не передання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві. Верховний Суд України в своїй постанові від 11 грудня 2013 року, справа №6-121цс13 зазначає, що право власності на приватизоване житло виникає з часу прийняття рішення про приватизацію, у разі, якщо орган приватизації пропустив передбачені законодавством строки - з часу закінчення такого строку, таким чином до спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру. В даному випадку, спадкодавець отримав дозвіл на приватизацію житла, проте не встиг за життя зареєструвати його у визначеному законом порядку. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачкою спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права, суд доходить висновку, що право позивачки на оформлення спадщини підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved