Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «ЖК Коцюбинський» про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування вимог вказує, що [PERSON] 05 липня 2016 року набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 28 жовтня 2016 року між [PERSON] (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна компанія "ЖККоцюбинський" (далі - Відповідач) був укладений договір № 101/2016 про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг.Предметом вказаного договору є, зокрема, надання Відповідачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території у житловому будинку та на його прибудинковій території, а Позивачем своєчасної оплати цих послуг з утримання будинку та прибудинкової території у строки та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до умов вказаного договору на Позивача покладено обов`язок сплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуги з постачання в установлені вказаним договором строки та порядку, а саме до 20 числа кожного місяця враховуючи те, що послуги надаються від виконавця з 05 липня 2016 року (п. 3.2.1. договору). Відповідно до п. 9.2. даний договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами.Враховуючи, що за умовами вказаного вище договору послуги надаються Позивачу з 05.07.2016 року, тобто з дати набуття права власності, Позивач отримала в листопаді рахунок від 11.11.2016 року на сплату внеску та комунальних платежів за жовтень 2016 щодо сплати суми в розмірі 1465,17 гривень. Однак, починаючи з січня 2017 року Позивач почала отримувати рахунки в яких поряд із сумою на сплату внеску та комунальних платежів вказувалась незрозуміла сума, яка в рази перевищувала суму за отримані послуги. Так, в рахунку від 19.01.2017 року на сплату внеску та комунальних платежів за грудень 2016 року із сумою на оплату отриманих Позивачем послуг в розмірі 933,03 грн. вказувалась незрозуміла сума до сплати в розмірі 15583,35 грн. Позивач неодноразово зверталась до Відповідача як усно так і письмово щодо надання пояснень причин вказування значних сум в отриманих рахунках та їхпоходження.Відповідач в усній формі пояснив, що це заборгованість попереднього власника на квартиру, яка ним взагалі не сплачувалась і Відповідач, враховуючи, що Позивач оплачує послуги, вирішив, щоб оплату попереднього власника також сплатила Позивач.04 жовтня 2018 року Позивач звернулась до Відповідача із заявою, у якій серед іншого просила надати письмову відповідь на якій підставі їй нараховується борг, яка сума і з якої дати. У своєму листі № 304 від 30.11.2018 року Відповідач вказав, що заборгованість за житлово-комунальні послуги ним нараховується, виходячи з надходження оплати конкретної квартири без зазначення власника.Також Відповідач у своєму листі вказав, що на момент укладення вказаного вище договору за квартирою [ADDRESS] була наявна заборгованість в сумі 20 164,46 грн.Позивач у березні 2019 року зверталась що ТОВ "ЖЕК "ЖК Коцюбинський" письмово із заявою, в якій просила виключити з рахунків на сплату за житлово-комунальні послуги та інші послуги суму боргу, яка існувала до дати вказаної в договорі №101/2016, тобто до 05.07.2016 року.Також Позивач у своїй заяві просила надати акт звірки взаємних розрахунків між нею та Відповідачем за період з 05.07.2016 року.Представник Позивача звертався у березні 2019 року до Відповідача з адвокатським запитом № 140/03-19, у якому просив надати належним чином посвідчену копію документа на підставі якого у ТОВ "ЖЕК "ЖК Коцюбинський" виникли права та обов`язки щодо обслуговування будинку [ADDRESS] та надати належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують надання послуг ТОВ "ЖЕК "ЖК Коцюбинський" саме [PERSON] в строки до 05 липня 2016 року.Згідно відповіді Відповідача № 1604/01 від 16.04.2019р. запитувані вище документи у Відповідача відсутні. Натомість, Відповідач у своєму листі вказав, що витребувані документи повинні бути у забудовника будинку ТОВ "Аверс - сіті".Представник Позивача звертався у червні 2019 року до ТОВ "Аверс-сіті" з адвокатським запитом № 142/06-19, у якому просив надати належним чином посвідчену копію документа, на підставі якого у ТОВ "ЖЕК "ЖК Коцюбинський" виникли права та обов`язки щодо обслуговування будинку [ADDRESS] , належним чином завірених копій протоколів, згідно яких співвласниками будинку [ADDRESS] обрано обслуговуючою організацією ТОВ "ЖЕК "ЖК Коцюбинський" чи будь-яку іншу організацію. Також представник Позивача звертався у червні 2019 року до Коцюбинське селищної ради із адвокатським запитом № 143/06-19, у якому просив надати належним чином засвідчену копію документа на підставі якого у ТОВ "ЖЕК "ЖК Коцюбинський" виникли права та обов`язки щодо обслуговування будинку [ADDRESS] .Також просив повідомити чи приймалось Коцюбинською селищною радою чи іншим органом будь-які рішення щодо зазначення управителя будинку [ADDRESS] .Згідно відповіді Коцюбинської селищної ради № 356/01.29 від 19.06.2019р. запитувані вище документи відсутні. Також представник Позивача у червні звертався до Відповідача із адвокатським запитом № 144/06-19, у якому просив надати належним чином засвідчену копію акту прийманн -передачі в управління будинку [ADDRESS] . Вказаний запит Відповідач отримав 10.06.2019 року та даний запит залишився без відповіді. Зазначає про те, що наведенні вище обставини та ухилення Відповідача від надання відповіді на адвокатські запити ставлять під сумнів легітимність дій Відповідача щодо правомірності отримання останнім коштів як і від Позивача так і від усіх власників нерухомого майна, які нібито Відповідач обслуговує. До придбання квартири № 101 Позивачка не була власницею цієї квартири, а також не являлася споживачем послуг, які могли надаватись Відповідачем. Позивач не вчиняла правочинів щодо зобов`язання сплати боргу по оплаті послуг за попереднього власника квартири № 101 . Стверджує, що діючим на той час законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. Таким чином, вказує, що на Позивача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги щодо квартири № 101 , в період часу до 05 липня 2016 року, тобто до моменту набуття права власності на квартиру. З урахуванням наведеного вважає, що в особовому рахунку на ім`я Позивача із суми заборгованості по сплаті за житлово-комунальні послуги та інші послуги щодо квартири № 101 має бути виключена заборгованість попереднього власника квартири, яка утворилась до 05 липня 2016 року в розмірі 20 164,46 гривень, яку відповідач вказує по теперішній час. Просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово - експлуатаційна компанія "ЖК Коцюбинський" виключити із суми заборгованості [PERSON] по сплаті за житлово-комунальні послуги та інші послуги належної їй квартири [ADDRESS] заборгованість попереднього власника зазначеної квартири, що виникла за період часу до 05 липня 2016 року в сумі 20 164,46 гривень. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені нею судові витрати за оплату судового збору у розмірі 768,40 гривень та витрат пов`язаних із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином. До суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, просить задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання належним чином повідомлений відповідач не з`явився. До суду подавали заяву про застосування строків позовної давності, просять в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Об`єктом захисту у цивільному судочинстві являється порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Надаючи виниклим між сторонами по справі відносинам належну правову оцінку, суд звертає увагу, що згідно з частинами першою та другою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 Цивільного кодексу визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] 05 липня 2016 року набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 28 жовтня 2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна компанія "ЖККоцюбинський" був укладений договір № 101/2016 про надання послуг з утримання будинку, прибудинкової території та додаткових послуг.Предметом вказаного договору є, зокрема, надання Відповідачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території у житловому будинку та на його прибудинковій території, а Позивачем своєчасної оплати цих послуг з утримання будинку та прибудинкової території у строки та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до умов вказаного договору на Позивача покладено обов`язок сплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, послуги з постачання в установлені вказаним договором строки та порядку, а саме до 20 числа кожного місяця враховуючи те, що послуги надаються від виконавця з 05 липня 2016 року (п. 3.2.1. договору). Відповідно до п. 9.2. даний договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами. Згідно договору послуги надаються Позивачу з 05.07.2016 року, тобто з дати набуття права власності, Представником відповідача подана заява про застосування строків позовної давності, яку мотивує по тим підставам, що заборгованість попереднього власника квартири за адресою: [ADDRESS] , виникла за період часу до 05.07.2016 в сумі 20164,46 грн. Відповіддач вважає, що позивачем пропущені строки позовної позовної давності без поважних причин, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви на думку позивача її право було порушено до 05.07.2016 (до моменту реєстрації права власності), а позов до суду подано лише 18.11.2019. Вивчивши подану заяву, суд приходить до висновку про її не обґрунтованість з наступних підстав. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку. До наявних правовідносин, має бути застосовано трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України. У даному випадку, в ході розгляду даної справи, судом встановлено, що початок спливу строків позовної давності пов`язано з виявленням факту нарахуванням позивачу боргу перед ТОВ "Житлово-експлуатаційна компанія "ЖККоцюбинський", який виник у попереднього власника, тобто в січні 2017. Таким чином, судом не встановлено факту пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Судом встановлено, що після оформлення права власності на вказану квартиру позивачу стало відомо про існування в попереднього власника заборгованості за оплату послуг ТОВ "Житлово - експлуатаційна компанія "ЖК Коцюбинський" розмірі 20164,46 грн. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник. Відповідна правова позиція висловлена ВС у постанові від 01.09.2020р. по справі №686/6276/19. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, зважаючи на те, що позивачка не є відповідальною особою за борги колишнього власника квартири, проте зважаючи, що не сплачена ним заборгованість нараховуються на рахунок позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2019 між позивачем адвокатом Пащенком П.М. було укладено Договір про надання правничої допомоги № 193-03/19. На підтвердження факту надання правової допомоги позивачу представником надано квитанцію до прибуткового ордера № 193 від 25.03.2019 на суму 10000 грн., акт надання правничої допомоги від 13.11.2020 на суму 10000 грн. На підставі отриманих доказів суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з відповідача на користь позивача окрім основної заборгованості судовий збір в сумі 768 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Outcome: approved