Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

У вересні 2017 року Приватне акціонерне товариство страхова компанія ''Галицька'' звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між Приватним акціонерним товариством страхова компанія "Галицька" та [PERSON] 09.06.2015 укладено договір № АЕ/3637771 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До страхової компанії "Галицька" 14 липня 2016 року від [PERSON] надійшла заява про виплату страхового відшкодування по вищезазначеному договору. В заяві зазначалося про те, що із забезпеченим транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталося ДТП, у результаті якого автомобіль "Мерседес" під керуванням водія [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем марки "ДЕУ", державний номерний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON], внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідки № 91465488 від 15.06.2016, виданої Управлінням патрульної поліції Національної поліції у м.Києві, 11.05.2016 о 20-30 год. на проспекті [PERSON], 18 у м.Києві [PERSON], керуючи транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не дотримав безпечної дистанції до автомобіля "ДЕУ", державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду та загальмував, та скоїв наїзд на нього, після чого автомобіль "ДЕУ", яким керував [PERSON], скоїв зіткнення з автобусом "Богдан", державний номерний знак [NUMBER], всі транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Крім цього, відповідач порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України, згідно якого в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, - залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Згідно постанови Голосіївського районного суду м.Києва в справі № 752/7520/16-п від 01.07.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого стст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке стало причиною пошкодження транспортного засобу. Взявши до уваги звіт про оцінку вартості збитків № 63С/05/16 від 31 травня 2016 року, складений оцінювачем [PERSON], страховою компанією "Галицька" 02.09.2016 проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за збиток, нанесений пошкодженому транспортному засобу. Згідно цього звіту про оцінку вартості збитків 63С/05/16 від 31.05.2016 та на підставі стст. 22, 1187 Цивільного кодексу України та ст. 6 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" подія була визнана страховою, страховиком було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 34193 гривні 76 коп. згідно платіжного доручення № 5102 від 02.09.2016. Правовідносини між сторонами склалися з приводу відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною подією у відповідності з договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просить стягнути з відповідача нанесений збиток в сумі 34193 гривні 76 коп. та судові витрати по розгляду даної справи в розмірі 1600 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що вважає позовну заяву безпідставною тому, що всі необхідні адміністративні стягнення він сплатив і стягнення з нього коштів страховою компанією є безпідставним, оскільки саме страхова компанія зобов'язана була виплатити страхові кошти потерпілому. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що між Приватним акціонерним товариством страхова компанія "Галицька" та [PERSON] 09.06.2015 укладено договір (поліс) № АЕ/3637771 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До страхової компанії "Галицька" 14 липня 2016 року від [PERSON] надійшла заява про виплату страхового відшкодування по вищезазначеному договору. В заяві зазначалося про те, що із забезпеченим транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталося ДТП, у результаті якого автомобіль "Мерседес" під керуванням водія [PERSON] здійснив зіткнення з автомобілем марки "ДЕУ", державний номерний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON], внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідки № 91465488 від 15.06.2016, виданої Управлінням патрульної поліції Національної поліції у м.Києві, 11.05.2016 о 20-30 год. на проспекті [PERSON], 18 у м.Києві [PERSON], керуючи транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER], порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не дотримав безпечної дистанції до автомобіля "ДЕУ", державний номерний знак [NUMBER], який рухався попереду та загальмував, та скоїв наїзд на нього, після чого автомобіль "ДЕУ", яким керував [PERSON], скоїв зіткнення з автобусом "Богдан", державний номерний знак [NUMBER], всі транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Крім цього, відповідач порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України, згідно якого в разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, - залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Згідно постанови Голосіївського районного суду м.Києва в справі № 752/7520/16-п від 01.07.2016 [PERSON] визнано винним у порушенні пп. 2.10, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні правопорушень, передбачених стст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які стали причиною пошкодження транспортного засобу. На підставі звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ № 63С/05/16 від 31 травня 2016 року, складеного ПП ''Галавтоекспертиза'', страховою компанією "Галицька" 02.09.2016 проведено розрахунок на виплату страхового відшкодування відповідно до договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за збиток, нанесений пошкодженому транспортному засобу. Згідно цього розрахунку, на підставі звіту про оцінку вартості збитків 63С/05/16 від 31.05.2016 та на підставі стст. 22, 1187 Цивільного кодексу України та ст. 6 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" подія була визнана страховою, страховиком потерпілому [PERSON] було проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 34193 гривні 76 коп. згідно платіжного доручення № 5102 від 02.09.2016. Ці обставини підтверджуються постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 01.07.2016, полісом № АЕ/3637771 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, повідомленням про страховий випадок від 16.05.2016, посвідченням водія серії КІА № 094734 [PERSON], запитами № 61 від 16.05.2016 та № 79 від 23.06.2016 ПАТ СК "Галицька", довідкою № 91465488 від 15.06.2016 про ДТП, звітом № 63С/05/16 від 31.05.2016 ПП ГАЛавтоекспертиза з доданими до звіту матеріалами, протоколом № 63С/05/16 від 26.05.2016, ремонтною калькуляцією № 63С/05/16 від 01.06.2016, страховим актом № ГСК000001565-01М, розрахунком на виплату страхового відшкодування по страхуванню цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду, пов'язану з пошкодженням засобу транспорту від 02.09.2016, заявою про виплату страхового відшкодування від 14.07.2016, повідомленням про прийняте рішення від 29.08.2016 ПрАТ СК "Галицька". Статтями 11, 16, 22, 96, 979, 980, 985, 988, 991, 1166, 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі; юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном; шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого; за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату); предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності); страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку; страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати: у разі навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку; вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом. У статтях 3, 5, 9, 22, 29 Закону України ''Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів'' зазначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників; об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу; страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування; розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого; у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи; у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підп. в), ґ) підп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди та не повіомив страховика про настання страхового випадку в строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33 Закону. Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однак відповідачем у ході судового розгляду справи не надано будь-яких заперечень чи спростувань фактів, викладених у позовній заяві, окрім зазначення того, що вважає позовну заяву безпідставною тому, що всі необхідні адміністративні стягнення він сплатив і стягнення з нього коштів страховою компанією є безпідставним, оскільки саме страхова компанія зобов'язана була виплатити страхові кошти потерпілому. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що позов підлягає до задоволення повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved