Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» та страхувальником [PERSON] 16.02.2017 укладено договір № АК2404889 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Ford Transit Connect» р/н [NUMBER] . 03.12.2017 по вул. Сулими в с. Артемівка, Бориспільського району, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб [PERSON] «Ford Mondeo», р/н [NUMBER] та транспортний засіб [PERSON] «Ford Transit Connect» р/н [NUMBER] . Відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/16/18 від 05.01.2018, винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . Вказана подія Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» була визнана страховою, та 09.02.2018 позивачем було сплачено страхове відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 57 100 грн. 00 коп. Виплативши страхове відшкодування, Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Галицька» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись як на підставу своїх вимог на пп. г) п. 38.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Ухвалою суду від 03.07.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 22.03.2019 у вказаній справі було призначено автотоварознавчу та автотехнічну експертизи, проведення яких доручено атестованому судовому експерту Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Київ, вул. Богомольця, 10). Ухвалою суду від 09.07.2019, зважаючи на клопотання судового експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26.06.2019 № 19/12-1/109/110/13-1/32-СЕ/19 про необхідність надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, провадження по справі було відновлено. Ухвалою суду від 06.11.2019 витребувано докази у позивача. Станом на дату розгляду справи позивач ухвалу суду від 06.11.2019 не виконав, витребувані докази не подав, про неможливість подання витребуваних ухвалою доказів не повідомив. Позивачем подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. В судовому засіданні 02.03.2020 представник відповідача у зв`язку з ненаданням позивачем доказів на виконання ухвали суду від 06.11.2019 та неможливістю проведення експертизи, просив суд провести розгляд справи за наявними матеріалами, проти позовних вимог заперечував. Пояснив, що сторона відповідача не заперечує своєї вини в ДТП та того, що ДТП сталась внаслідок недотримання відповідачем безпечної швидкості руху, як це визначено постановою суду, проте не погоджується з тим, що дана дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Свої доводи представник відповідача обґрунтовує тим, що вимоги щодо технічного стану транспортних засобів та їх обладнання встановлені розділом 31 Правил дорожнього руху, а в матеріалах справи відсутні докази того, що ДТП визначена в установленому порядку законом порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання ТЗ існуючим вимогам ПДР, не вказано, в чому саме полягає ця невідповідність і які конкретно вимоги (пункт, підпункт Правил) порушено, що давало б позивачеві право пред`явлення регресного позову. Так, ні у протоколі, ні у постанові суду не вказується про порушення відповідачем будь-якого пункту вказаного розділу. При цьому вказував, що позивач своїм правом, передбаченим п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не скористався, представника для проведення огляду автомобіля відповідача не направив, проведення автотехнічної експертизи з визначення наявності невідповідності технічного стану та обладнання ТЗ відповідача існуючим вимогам Розділу 31 ПДР та наявності причинно-наслідкового зв`язку з ДТП не замовляв, від проведення судової автотехнічної та автотоварознавчої експертизи ухилився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» та страхувальником [PERSON] 16.02.2017 укладено договір серії АК 2404889 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «Ford Transit Connect», державний номер [NUMBER] . 03.12.2017 по вул. Сулими в с. Артемівка, Бориспільського району, Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб [PERSON] «Ford Mondeo», р/н [NUMBER] та транспортний засіб [PERSON] «Ford Transit Connect» р/н [NUMBER] . Відповідно до постанови Бориспільського районного суду Київської області у справі № 359/16/18 від 05.01.2018, винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] . [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» із заявою про виплату страхового відшкодування від 27.12.2017. Відповідно до протоколу узгодження розміру страхового відшкодування від 19.01.2018 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» та [PERSON] погодили страхове відшкодування у розмірі 57 600 грн. 00 коп. Відповідно до Полісу № АК2404889 виданого на забезпечення транспортного засобу «Ford Transit Connect» р/н [NUMBER] розмір франшизи становить 500 грн. 00 коп. Відповідно до Розрахунку страхового відшкодування від 09.02.2018 розмір страхового відшкодування до виплати становить 57 100 грн. 00 коп. Відповідно до платіжних доручень № 10345 від 09.02.2018 та №10351 від 09.02.2018, Приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «Галицька» виплатило страхове відшкодування у сукупному розмірі 57 100 грн. 00 коп. Виплативши страхове відшкодування, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись як на підставу своїх вимог на пп. г) п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. В обгрунтуванні позовних вимог, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Галицька» посилається на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 359/16/18 від 05.01.2018, в якій зазначено про порушення [PERSON] вимог п.п. 2.3 (а), 12.1 Правил дорожнього руху України. Однак, відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, вимоги, яким повинен відповідати технічний стан транспортного засобу визначено Розділом 31. Відповідно до п. 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Відповідно до п. 31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідностей, визначених п.п. 31.4.1., 31.4.2., 31.4.3., 31.4.4., 31.4.5., 31.4.6., 31.4.7. цих Правил. Згідно п. 31.5. Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 ("ї"; "д" - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги. Відповідно до п. 31.6. Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю; б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів; в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма; г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда. Доказів вчинення відповідачем порушення п. 31.4 Правил дорожнього руху, позивачем не надано, як і не надано будь-яких інших допустимих доказів в підтвердження невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, зокрема, непрацюючої гальмової системи. Для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами п.п. "г" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язково необхідно довести в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/16/18 від 05.01.2018 не містить кваліфікації порушення за 31 Розділом ПДР України (посилання на конкретний пункт, підпункт Правил), що б давало право Позивачеві звернутися з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу на підставі пп. г) п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Таким чином, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» зобов`язує Страховика вчиняти дії, спрямовані на встановлення причин настання страхового випадку та наділяє правом залучати для вчинення відповідних дій зокрема експертів. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Галицька» не доведено належними та допустими доказами невідповідність технічного стану транспортного засобу «Ford Transit Connect» р/н [NUMBER] технічним вимогам, встановлених Розділом 31 Правилами дорожнього руху України станом на 03.12.2017 та не доведено у визначеному законом порядку того, що невідповідність технічного стану транспортного засобу «Ford Transit Connect» р/н [NUMBER] перебуває у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталася 03.12.2017. Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed