Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[INFO] року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На день смерті матері [PERSON] проживав і був прописаний разом із померлою в одному житловому будинку, по [ADDRESS]. та фактично прийняв спадщину. В травні 2016 році, позивачеві стало відомо, що його мати [PERSON] при житті була включена в додаток №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, виданий 05.01.1996 року №21, що належить КСП «Агрофірмі Війтівська» с.Війтівка, Бершадського району, Вінницької області, однак ссертифікат (пай) на земельний пай не отримала у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним як за спадкоємцем першої черги за законом в порядку спадкування, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право на земельний пай із земель колективної власності Агрофірми «Війтівська» с.Війтівка, Бершадського району на земельну ділянку розміром 1,72 умовних кадастрових гектара, вартістю 42196 грн., виділивши її [PERSON] в натурі із земель запасу чи резерву Війтівської сільської ради Бершадського району. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу слухати без його участі. Представник відповідача також не з'явився в судове засідання, але на адресу суду Війтівський сільський голова надала письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] року померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). На день смерті матері [PERSON] проживав і був прописаний разом із померлою в одному житловому будинку, по [ADDRESS]. та фактично прийняв спадщину згідно ст.549 ЦК України в редакції Закону 1963року, що підтверджується довідкою сільської ради №553 від 23.09.2016 року (а.с. 6). В травні 2016 році, позивачеві стало відомо, що його мати [PERSON] при житті була включена в додаток №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, виданий 05.01.1996 року №21, що належить КСП «Агрофірмі Війтівська» с.Війтівка, Бершадського району, Вінницької області, що підтверджується довідкою Держкомзему у Бершадському районі №537 від 22.03.2012 року (а.с.9) та копією Додатку № 1 до Державного акту із копією Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де за № 324 вказано - [PERSON] (а.с. 10). Однак, померла [PERSON], при житті земельний сертифікат (пай) не отримала у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ч. 1ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х "Перехідних положень"Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги позивача стосовно визнання за нею як спадкоємцем за законом до спадкового майна матері право на земельну частку пай обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved