Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

02 червня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2011 року у справі № 2-4178/11, з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, що складає 2 121,00 грн., яку він перераховує на платіжну картку стягувача. Крім того, за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, що складає 2 120,00 грн., яку він сплачує стягувачу. З 01 квітня 2018 року він регулярно, на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , тобто дбав про належне матеріальне забезпечення дитини, однак, з народженням другої дитини - [PERSON] , [INFO] , в шлюбі з [PERSON] , яка також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата ним аліментів у повному розмірі є неможливою, оскільки він проживає у сільській місцевості та постійного заробітку не має, розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] державним виконавцем йому розраховано виходячи із середнього заробітку та він становить 2 120,00 грн. на місяць. У зв`язку з чим, з урахуванням зміни його сімейного та матеріального станів, він вимушений звернутись до суду та просить: - зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-4178/11, на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; - зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року у цивільній справі № 183/8001/19, на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки до 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 31 липня 2020 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , у якому вона частково визнала позовні вимоги, заперечуючи тільки в частині розміру зменшення аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , вважаючи можливим змінити розмір таких аліментів з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) позивача на 1/5 частку таких доходів (а.с. 32-33). Ухвалою суду від 02 липня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання і відкрито провадження у справі (а.с. 19-20). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі доказами (а.с. 49). Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Медведовська Л. М. у підготовче засідання не з`явились, але представником відповідача суду подану заяву про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення у справі рішення (а.с. 51). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог та зменшення розміру утримуваних з позивача на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , до 1/7 частки його всіх видів заробітку (доходів) щомісяця (а.с. 46). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що з 16 липня 2007 року по 21 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилась дитина - [PERSON] , зазначені обставини установлені рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2012 року у цивільній справі № 2-4237/11 (а.с. 15) та визнані відповідачем. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2011 року, ухваленого у цивільній справі № 2-4178/11, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с. 14), який перебуває на виконанні у Новомосковському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (ВП № 31351703) (а.с. 13). Судом установлено, що 22 листопада 2018 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище якої було змінено на " [PERSON] ", що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 8). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 9). На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року, ухваленого у цивільній справі № 183/8001/19, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12). На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист (а.с. 10). Установлено, що позивач [PERSON] у період з лютого 2019 року по березень 2020 року добровільно сплатив на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у середньомісячному розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується відповідними розписками про отримання грошових коштів, наданими суду у засвідчених позивачем копіях (а.с. 12-26), крім того зазначена обставина визнана [PERSON] , про що остання зазначила у своєму клопотанні, яке надійшло на адресу суду 20 травня 2020 року (а.с. 41). Частинами 1-3 статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом установлено, що позивач [PERSON] є працездатним, тобто має реальну можливість працювати та отримувати дохід, якого б було достатньо для виконання своїх аліментних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами статті 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді даної категорії справ необхідно також врахувати, що стягувані аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (статті 142, 181 СК України), у тому числі й на рівне утримання батьками. У справі "Хант проти України" вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. 11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, ураховуючи, що позивачем наведені обставини та надані належні та допустимі докази щодо зміни його матеріального стану у зв`язку з утриманням ним іншої дитини, разом з тим суд не приймає до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] щодо нового розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] ,

Outcome: partial