Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Комунального підприємства «Лубни-Водоканал» про визнання безпідставним нарахування боргу споживачу в сумі 328 грн 14 коп. за надання послуг з водокористування за період травень - грудень 2010 року. Позов мотивований тим, що 20.03.2012 року позивач отримав від КП "Лубни - водоканал" лист, в якому повідомлялося про те, що позивач має заборгованість по сплаті за послуги з водопостачання та водовідведення. Такі дії позивач вважає незаконними, оскільки ніякого боргу в нього перед відповідачем немає, а тому прохає визнати безпідставним нарахування йому боргу, як споживачу в сумі 328 грн 14 коп. за надання послуг з водокористування. В судовому засіданні позивач позов підтримав, прохає його задовольнити, мотивуючи тим, що перед КП "Лубни водоканал" в нього ніякого боргу немає , нарахування боргу в розмірі 328 грн. 14 коп. за період травень - грудень 2010 року є безпідставним. У березні 2010 року він наперед за 2010 рік оплатив комунальні послуги з водопостачання ТОВ "Водоканал Техсервіс" отже ніякого боргу в нього перед КП "Лубни - водоканал" немає. Представник відповідача позов не визнав оскільки позивач кошти за надання послуг з водопостачання оплатив за 2010 рік наперед у березні 2010 року ТОВ "Водоканал Техсервіс". КП "Лубни водоканал" не є правонаступником ТОВ "Водоканал Техсервіс". КП "Лубни - водоканал"свою виробничу діяльність розпочало тільки з 01.05.2010 року. У вказаний період травень - грудень 2010 року позивачу надавалися послуги з водопостачання КП "Лубни-водоканал ", однак позивач їх не оплатив, в зв"язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 328 грн.14 коп. за вказаний період перед КП "Лубни водоканал". Обраний позивачем спосіб захисту своїх інтересів у вигляді визнання безпідставним нарахування боргу не передбачений ст. 16 ЦК України . Дослідивши обставини, докази справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] Листом № 1-17/276 від 20.03.2012 року відповідач повідомив позивача про те, що станом на 01.03.2012 року у нього виникла заборгованість за надання послуг з водопостачанням. Позивач вважає незаконними дії відповідача щодо нарахування йому заборгованості за комунальні послуги з водопостачанням , а тому звернувся до суду з цим позовом. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст. 16 ЦК України, одним із яких є визнання права. Суд зазначає, що лише нарахування заборгованості не порушує прав позивача, оскільки таке нарахування не пред'явлено до стягнення в примусовому порядку. Таким чином позивач обрав неправильний спосіб захисту своїх прав та інтересів. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі ВСС України від 02.10.2013 року. Крім того суд взяв до уваги те що позивач у березні 2010 року кошти за надання послуг з водопостачання оплатив наперед за 2010 рік у березні 2010 року ТОВ "Водоканал Техсервіс". КП "Лубни водоканал" не є правонаступником ТОВ "Водоканал Техсервіс". КП "Лубни - водоканал"свою виробничу діяльність розпочало тільки з 01.05.2010 року. У вказаний період, травень - грудень 2010 року позивачу надавалися послуги з водопостачання КП "Лубни-водоканал ", однак він їх КП "Лубни-водоканалу " не оплатив, в зв"язку з чим в нього виникла заборгованість в розмірі 328 грн.14 коп. за вказаний період. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку , що в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed