Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Комунальне підприємство «Трускавецьтепло» Трускавецької міської ради звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги (по послузі централізованого опалення) в сумі 6148,17 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.04.2011 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 131 КП «Трускавецьтепло» визначено єдиним виконавцем послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання в м. Трускавці. Рішеням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 18 від 26.01.2012 року, затверджено нові тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство «Трускавецьтепло». Відповідач отримала послуги, які надавались підприємством, однак їх не оплачувала і у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 6148,17 гривень. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить позов задоволити. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2011 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 131 КП «Трускавецьтепло» визначено єдиним виконавцем послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання в м. Трускавці. Рішеням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 18 від 26.01.2012 року, затверджено тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство «Трускавецьтепло». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством. КП «Трускавецьтепло» було заявлено позов про захист свого цивільного права. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Крім цього, позов стверджується письмовими доказами, які є в матеріалах справи, а саме: зведеною інформацією по нарахуванню, актами пуску теплоносіяносія в систему теплопостачання будинку № 6 по вул. Сагайдачного у м. Трускавці від 29.10.2012 року, 16.10.2013 року, 23.10.2014, 12.10.2015 року, довідкою про склад сімї №5509 від 22.11.2016 року, копіями претензій щодо оплати заборгованості, договором про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води від 15.03.2012 року, договір про реструктуризацію заборгованості. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача розмір боргу, а також судовий збір. На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: approved