Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

16.08.2016 року позивач в особі ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 18500, 74 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.11.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір страхування транспортних засобів № АМ/046881, предметом якого є страхування автомобілю «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 08.10.2013 року на пр. Науки (колишній Леніна) в м. Харкові, сталася ДТП за участю застрахованого автомобілю "Toyota Camry", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. До ПрАТ СК "ПЗУ" звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування №АМ/046881. 24.10.2013 року ПАТ "СК "ПЗУ Україна" на підставі страхового акту № UA2013100800044/L01/01 від 22.10.2013 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, з урахуванням даних звіту №738/11,13 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 04.11.2013 року, виходячи з даних рахунку-фактури № 1-00002745 від 16.10.2013 року, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 18 500, 74 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4566 від 24.10.2013 року. Позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою, в якій запропонував в добровільному (позасудовому) порядку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, що трапилася з його вини, однак відповідач проігнорував вимогу позивача, внаслідок чого позивач звернувся з даним позовом до суду. Уповноважений представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, на судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій ПАТ "Страхова компания "Україная" підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати у відсутність представника позивача. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечує проти прийняття рішення при заочному розгляді. Відповідач у судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджується поважність причини неявки, не надав. Представника, який би діяв від його імені, не направив, клопотання про перенесення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність, не надійшло. Справа розглядається у відсутність відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 169, ст.. ст.. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 13.11.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» укладено договір страхування транспортних засобів № АМ/046881, предметом якого є страхування автомобілю «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 08.10.2013 року на пр. Науки (колишній Леніна) в м. Харкові, сталася ДТП за участю застрахованого автомобілю "Toyota Camry", державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілю ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. До ПрАТ СК "ПЗУ" звернувся страхувальник з заявою про пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування №АМ/046881. 24.10.2013 року ПАТ "СК "ПЗУ Україна" на підставі страхового акту № UA2013100800044/L01/01 від 22.10.2013 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, з урахуванням даних звіту №738/11,13 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 04.11.2013 року, виходячи з даних рахунку-фактури № 1-00002745 від 16.10.2013 року, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 18 500, 74 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4566 від 24.10.2013 року. Позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою, в якій запропонував в добровільному (позасудовому) порядку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, що трапилася з його вини, однак відповідач проігнорував вимогу позивача. Відповідно до вимог ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з положеннями ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої, виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» говорить, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток. Згідно з положеннями ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача, винного у завданні шкоди автомобілю «Toyota Camry», державний реєстраційний номер [NUMBER] щодо стягнення страхового відшкодування. Однак, не зважаючи на свій обовязок сплатити страхове відшкодування, відповідач не реагує на законні вимоги позивача. На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодується на загальних підставах. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду та витрати, пов'язані з відправленням поштової кореспонденції позивачем на адресу відповідача, які підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача регресної вимоги за договором страхування транспортного засобу. На підставі викладеного,

Outcome: approved