Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та за законом, обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що після померлої бабусі [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна, однак позивачі звернувшись до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку під будинком в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. В судове засідання представник позивачів не зявився попередньо надавши до суду заяви про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Полтавського району та області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Від третьої особи Полтавська районна державна нотаріальна контора до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. У разі смерті власника майна державна реєстрація проведена бути не може, так як припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. Згідно ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно ч. 3 ст.1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п.п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК ). Враховуючи подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 09 грудня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 312273 виданого В/К [PERSON] сільської ради Полтавського району Полтавської області від 09.12.2015р. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, приватизованої земельної ділянки розміром 0,14 га, переданої для обслуговування жилого будинку, що знаходиться у с. Безручки Полтавського району по вул. Шевченка, 43. Згідно Заповіту складено 10.02.2015 року в с. Микільське Полтавського району Полтавської області, встановлено, що [PERSON], [INFO], заповіла житловий будинк з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться у с. Безручки Полтавського району по вул. Шевченка, 43, онуку [PERSON] та онуці Кожем»як [PERSON], в рівних частинах. Як встановлено, 06.04.2016р., Полтавською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа після померлої [PERSON], за заявою про прийняття спадщини від [PERSON] та [PERSON], які є онуками спадкодавця. Інших заяв про прийняття спадщини до нотконтори не надходило. Спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] складається з жилого будинку з надвірними побудовами та приватизованої земельної ділянки розміром 0,14 га, переданої для обслуговування жилого будинку, що знаходиться у с. Безручки Полтавського району по вул. Шевченка, 43. Будинок переходить у спадок до [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах за заповітом від 10.02.2015, земельна ділянка спадкується за законом. З часу відкриття спадщини пройшло понад шість місяців, але у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно за спадкодавцем [PERSON], спадкоємці - позивачі позбавлені можливості оформити у нотаріуса свої спадкові права на нерухоме майно, а саме: на жилий будинок з надвірними побудовами та приватизовану земельну ділянку розміром 0,14 га, переданої для обслуговування жилого будинку, що знаходиться у с. Безручки Полтавського району по вул. Шевченка, 43, так як 1/2 частина жилого будинку належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 23.01.2001, а інша ? частина жилого будинку та земельна ділянка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2001, яке не зареєстроване за спадкодавцем у встановленому порядку. Згідно технічного паспорту садиба складається з наступних будівель та споруд: житловий будинок А1, загальною площею 80,8 м2, житловою площею 40,0 м2; літня кухня Б, сараї б, Г, Е, В, К; погріб а4, колонка питна №1, огорожа, ворота огорожі №2,3 (а.с.11-15). Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві зареєстрованих у встановленому законом порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до набрання чинності ЦК України 2004 року та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже у зв'язку з тим, що спадкоємцям було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, вони позбавлені можливості оформити спадщину окрім як через звернення до суду. За даних обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 325, 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved