Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON], [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак на момент пред"явлення позову з відповідачем протягом останніх семи місяців шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно аліменти не сплачує, жодним іншим чином допомоги по утриманню дітей не надає, є здоровим, працездатним, інших осіб на утриманні не має. Тому просила суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 50% від всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову. Позивачка у судове засідання з'явилась, позов підтримала в повному обсязі. Зазначала, що відповідач вже тривалий час з нею не проживає, допомоги на утримання дітей не надає. Після пред"явлення позову відповідач придбав путівки до моря для дітей і себе, однак діти з ним не поїхали, так як [PERSON] відмовився гарантувати їм безпеку під час поїздки. Крім того вказувала, що відповідач працездатний, офіційно працює, має стабільний дохід. Також надала довідку про дохід, зазначила, що її можуть скоротити у будь-який час з посади. Вказувала, що діти хворіють, потребують додаткових витрат на лікування. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду пояснення, згідно з якими не згоден сплачувати аліменти у розмірі 50 %, оскільки мешкає на орендованій квартирі, сума платежу за один місяць складає 1100 грн., а також комунальні послуги. Крім того, відповідач зазначає, що спілкується з дітьми, купляє дітям іграшки, має намір з ними спілкуватись та надавати відповідну допомогу, тощо. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши у сукупності докази в обгрунтування позовних вимог та заперечень проти позову, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач і Відповідач 15.10.2005 року зареєстрували в Довгинцівському відділі РАЦСу Криворізького МУЮ Дніпропетровської області шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 624 (а.с. 7). Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON] - свідоцтво про народження серії [NUMBER], а також [INFO] року [PERSON] - свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Батьком дітей записано Відповідача у справі (а.с.8,9). Позивач працює на посаді старшого менеджера КРД Відділення № 25 в ПАТ "Банк Перший", отримує заробітну плату (а.с. 11). Відповідач працює на підприємстві ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", отримує заробітну плату, інших осіб, які знаходяться на утриманні не має. Згідно з ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що малолітні діти - [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір"ю - позивачем [PERSON] Відповідач мешкає окремо, що вбачається з його письмових пояснень. Під час розгляду справи, шляхом опитування сторін, судом встановлено, що між сторонами у справі відсутня домовленість щодо утримання їхніх дітей. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліменті" в передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні;- діти від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Судом встановлено, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів, однак не згоден з розміром аліментів, які просить стягнути позивач. Діти знаходиться на утриманні позивача, яка забезпечує їх харчування, навчання, виховання. Суд критично ставиться до посилання відповідача на те, що він знімає квартиру та сплачує кошти за її оренду та за комунальні послуги, оскільки вказані обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім того, суд при визначенні розміру аліментів не бере до уваги посилання відповідача про залишення позивачу двох депозитів по 10000,00грн. кожний, а також заперечення з цього приводу позивача, заявлені в ході судового розгляду, про те, що ці гроші є власністю дітей, оскільки депозит був сформований за рахунок державної допомоги при народженні дітей, оскільки питання щодо власності майна подружжя є предметом окремого позову, зокрема щодо поділу майна подружжя. Разом з тим, ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням встановлених судом фактичних обставин у справі, враховуючи матеріальне становище сторін, які є працездатними особами, офіційно працевлаштовані, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, вік малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, та з відповідача стягувати аліменти на користь позивача на утримання двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Що стосується посилань позивача в ході судового розгляду на те, що вона може бути у будь-який час звільнена з роботи, та буде позбавлена можливості отримувати заробітну плату, у зв"язку з чим вона обгрунтовує необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/2 доходів відповідача, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, позивач не позбавлена можливості у випадку настання обставин щодо погіршення її матеріального стану звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Що стосується посилань позивача на витрати, пов"язані з лікуванням та оздоровленням дітей, які необхідно врахувати при визначенні розміру аліментів, суд зазначає, що відповідно до ст. 185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей. Крім того, позивач не пред"являла вимоги щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей в межах цього позову, а згідно з ст. 10 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: partial