Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

21.01.2020 року позивачі звернулись до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] та Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області про визнання частини права на спадщину за законом на житловий будинок. 24 січня 2020 року провадження по справі було відкрито. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , який був батьком [PERSON] і чоловіком [PERSON] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , також є сином померлого. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS] , часом відкриття спадшини є день смерті - [INFO] . Позивачі, звернулися до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М. в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини внаслідок смерті [PERSON] із заявами для видачі на 1/2 частину кожному свідоцтва про права на спадщину за законом на вказаний житловий будинок [ADDRESS] . Постановою від 20 грудня 2019 року № 696/02-31, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, оскільки у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 18.05.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Олександрівської ради народних депутатів № 85 від 19.04.1989 року записаного в кадастрову книгу під № 5, відсутня печатка Олександрівської ради народних депутатів і підпис голови. У зв`язку із тим, що поставити печатку і підпис у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Олександрійської ради народних депутатів від 18.05.1989 року, № 85 від 19.04.1989 року записаного в кадастрову книгу під № 5, на даний час не є можливим, просять визнати за ними по 1/2 частині права на спадщину за законом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . Позивач у судовому засіданні підтримав повністю позовні вимоги, надав пояснення відповідно викладеним в позові. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник відповідача Олександрівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом, у судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідок № \~ \~ \~ \~528/11-15 та № 529/11-15 від 24.12.2019 року, виданих Олександрівською селищною радою, будинок [ADDRESS] , знаходився у приватній власності померлого [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав в ньому з дружиною [PERSON] [INFO] , сином [PERSON] , [INFO] та онукою [PERSON] , [INFO] . Довідки видані на підставі погосподарської книги № 12 с. Михайлівка на 2011-2015 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 0028-1 (а.с. 11,12). Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть №\~ [NUMBER] ,\~ [PERSON] ,\~помер [INFO] (а.с. 23). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.04.1968 р. виданим Михайлівським сільским РАЦС Олександрівського району Донецької області [PERSON] , був батьком [PERSON] (а.с.21). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.05.1967 р., виданим Михайлівським сільским бюро РАЦС Олександрівського району Донецької області [PERSON] , був чоловіком [PERSON] (а.с.20). Відповідно до довідки № 05 від 09.01.2019 року виданої "Олександрійським БТІ", садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , відповідає будівельним нормам, інвентаризаційна вартість будинку станом на 03.01.2019 року становить 88265 грн. (а.с.24). За данними Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , [ADDRESS] -1 побудований у 1963 році. Інщі господарські будівлі та споруди в період з 1963 по 1991 роки ( а.с.25-27). Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Олександрівської ради народних депутатів від 18.05.1989 року, № 85 від 19.04.1989 року записаного в кадастрову книгу під № 5, належав [PERSON] . В свідоцтві відсутня печатка Олександрівської ради народних депутатів і підпис голови селищної ради (а.с.19). Згідно витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі та свідоцтв про право на спадщину, позивачі відкрили спадкову справу і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних 1/2 частках після померлого спадкодавця [PERSON] , на земельну ділянку, яка надана для будівництва і обслуговування, на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , а також свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних 1/2 частках після померлого спадкодавця [PERSON] , для ведення особистого селянського господарства розташованого по [ADDRESS] (а.с.28-39). \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області від 20 грудня 2019 року № 696/02-31, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними побудовами та спорудами, оскільки у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 18.05.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Олександрівської ради народних депутатів № 85 від 19.04.1989 року записаного в кадастрову книгу під № 5, відсутня печатка Олександрівської ради народних депутатів і підпис голови селищної ради (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на\~підставі ст.\~13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами по справі. Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визнання права власності за законом в порядку спадкування. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, с падкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст.1268 ЦК). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1297\~ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні позовних вимог суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинка. За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~ підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Розглянувши вимоги позивачів про визнання частини права на спадщину за законом на житловий будинок в порядку спадкування підлягають задоволенню,\~оскільки в\~судовому засіданні\~встановлено,\~що позивачі\~є спадкоємцями\~після померлого\~ [PERSON] ,\~відповідно до\~вимог ст.\~1269\~ЦК України\~прийняли спадщину,\~спадковий будинок\~був побудований\~спадкодавцем у\~1963\~році.\~Житловий будинок\~має задовільний\~стан і\~є придатним\~для проживання.\~

Outcome: approved