Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

ПАТ КБ "Правекс-Банк" звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.08.2011 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 6079-008/11Р за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 55770,00 грн. строком до 30.08.2016 року зі сплатою 15,49 % річних. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином. Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте станом на 29.10.2016 року за позичальником обліковується заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 33210,96 грн., з яких: заборгованість за кредитом 20220,10 грн., заборгованість по сплаті процентів 4859,80 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату кредиту 6536,37 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 1594,69 грн. Крім цього, в якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором № 6079-008/11Р між банком та [PERSON] укладений договір поруки № 6079-008/11Р від 30.08.2011 року. За умовами вказаного договору, поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 33210,96 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 77-78). Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про дату, місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило (а.с. 80). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ "Правекс-Банк" підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2011 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 6079-008/11Р за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 55770,00 грн. строком до 30.08.2016 року зі сплатою 15,49 % річних (а.с. 8-15) Проте, станом 29.10.2016 року за позичальником обліковується заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 33210,96 грн., з яких: заборгованість за кредитом 20220,10 грн., заборгованість по сплаті процентів 4859,80 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату кредиту 6536,37 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 1594,69 грн. (а.с. 24-26). Крім цього, в якості забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором № 6079-008/11Р між банком та [PERSON] укладений договір поруки № 6079-008/11Р від 30.08.2011 року. За умовами вказаного договору, поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. (а.с. 16-17) Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторами як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 26674,59 грн., з яких: заборгованість за кредитом 20220,10 грн., заборгованість по сплаті процентів 4859,80 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 1594,69 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. В частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 6536,37 грн., суд дійшов наступного. Основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься місто Краснодон Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані у [INFO], а тому вони є суб'єктами Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування пені позивачем здійснено за період починаючи з 11.02.2015 р. по 29.10.2016 р. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення пені у розмірі 6536,37 грн. необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування з 14.04.2014 року. Оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII встановлений мораторій на нарахування пені за прострочення сплати тільки основної суми заборгованості, то суд вважає, що пеня, нарахована за несвоєчасне погашення процентів, підлягає стягненню з відповідачів. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 1378 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені на 80,32 %, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1106,81 грн. (1378*80,32% / 100 = 1106,81 грн.). Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Краснодонському міськрайонному суду Луганської області розглядаються Сватівським районним судом Луганської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved