Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить про стягнення з відповідача на користь позивача борг у сумі 211\~600,00 грн., 8590,96 грн. - збитків від інфляції та 4156,21 грн. 3% річних від простроченої суми, 2243,47 грн. сплаченого судового збору та 30\~000 грн. витрат на правничу допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 04 травня 2018 року [PERSON] отримав у позику у [PERSON] грошові кошти у сумі 275 100 (двісті сімдесят п`ять тисяч сто) гривень. Вказана сума станом на 04.05.2018 року становила 10 500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США, за курсом НБУ 100 доларів США-2620 (дві тисячі шістсот двадцять) грн. Факт отримання грошей відповідачем підтверджується написаною ним розпискою. Відповідач зобов`язувався повернути борг до 31.12.2018 року шляхом перерахування коштів на картку, номер якої вказує позикодавець [PERSON] , про що зазначено у розписці. Станом на момент звернення із позовом до суду відповідач повернув позивачеві грошові кошти у сумі 63 500 (шістдесят три тисячі п`ятсот) грн., що становить 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США. На неодноразові звернення [PERSON] з вимогою повернути решту боргу [PERSON] не реагує. Відповідач ухиляється від повернення боргу у сумі 211 600 (двісті одинадцять тисяч п`ятсот) грн., що і слугувало підставою для звернення до суду із позовом, який просить задовольнити. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, покликаючись на підставність таких, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Крім того, 29.11.2019 року подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов заперечує, вважає такий безпідставним. \~ \~ \~ \~29.11.2019 року відповідачем також було подано відзив на позовну заяву, згідно якого [PERSON] позов заперечує повністю, зазначає, що факт позики грошових коштів у [PERSON] він визнає, однак наголошує, що позивач не звертався до нього з вимогою про повернення коштів, хоча такі [PERSON] повернув би одразу. Крім того, вважає позов підписаним особою, яка не має на те повноважень, а вимоги про стягнення інших сум, які підлягають стягненню окрім самої заборгованості фіктивними. У зв`язку із наведеним, у задоволенні позову просить відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до вимог ст.1046,\~1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно\~ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього\~Кодексу, а згідно\~ст.525 ЦК України\~одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою\~статті 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 99 Конституції України\~встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до\~статті 192 ЦК України\~іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Такі випадки передбачені статтею\~193, частиною четвертою статті\~524 ЦК України,\~Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність»,\~Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»\~(далі Декрет № 15-93),\~Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті». Декретом № 15-93\~встановлено режим здійснення валютних операцій на території України, визначено загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення\~\~валютного законодавства. У частині четвертій\~статті 5 Декрету № 15-93\~наведено вичерпний перелік обставин, за яких особа, яка здійснює валютну операцію, має отримати на її здійснення індивідуальну ліцензію.\~Декретом № 15-93\~не передбачено обов`язку в отриманні індивідуальної ліцензії на передачу/отримання між фізичними особами - резидентами/нерезидентами, які перебувають в Україні, іноземної валюти в позику. Статтею 524 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що 04 травня 2018 року [PERSON] отримав у позику у [PERSON] грошові кошти у сумі 275 100 (двісті сімдесят п`ять тисяч сто) гривень. Вказана сума станом на 04.05.2018 року становила 10 500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США, за курсом НБУ 100 доларів США-2620 (дві тисячі шістсот двадцять) грн. Факт отримання грошей [PERSON] підтверджується написаною ним розпискою, що додається до позовної заяви. Відповідач зобов`язувався повернути борг до 31.12.2018 року шляхом перерахування коштів на картку, номер якої вказує позикодавець [PERSON] , про що зазначено у розписці./а.с.15/ Вказаний факт отримання коштів від [PERSON] та зобов`язання повернення таких також визнає [PERSON] у відзиві на позовну заяву./а.с.46/ Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що стосуються повернення суму боргу на першу вимогу позивача [PERSON] , оскільки відповідач спершу дотримувався вимог боргової розписки та повернув позивачу кошти у розмірі 63 500 (шістдесят три тисячі п`ятсот) грн., що становить 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США. Суд роз`яснює, що договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. У відповідності до\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Зі змісту ст.12\~ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. За таких обставин судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від повернення залишку суми заборгованості за борговою розпискою, що становить 211\~600 грн., а від так вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, суд також приймає до уваги доводи та розрахунок сторони позивача про стягнення з відповідача на користь позивачам 8 590, 96 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень дев`яносто шість коп.) грн.. що становлять збитки від інфляції та 4 156, 21 (чотири тисячі сто п`ятдесят шість гривень двадцять одну коп.) грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості виходячи з наведеного. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Як зазначено вище, звернення з вимогою відшкодувати борг з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми це право кредитора. Позивачем представлено суду розрахунок, згідно якого збитки від інфляції = сума боргу х індекс інфляції / 100% - сума боргу, де індекс інфляції - це добуток щомісячних індексів за відповідний період. Період, за який розраховується інфляційні збитки - січень-липень 2019 року. Сукупний індекс інфляції згідно розрахунку, який додається до позовної заяви, становить 104,06 %. (101% х 100,5% х 100,9% х 101% х 100,7% х 100,5% х 99,4%) : 100% = 104,06, де 101% - індекс інфляції за січень, 100,5% - індекс інфляції за лютий, 100,9% - індекс інфляції за березень, 101% - індекс інфляції за квітень, 100,7% - індекс інфляції за травень, 100,5% - індекс інфляції за червень, 99,4% - індекс інфляції за липень. Сума боргу з урахуванням інфляції становить 220 190,96 грн. Таким чином, збитки від інфляції за вказаний період встановлені у розмірі 8 590,96 грн. При цьому 3% річних становлять 4 156,21 грн., за розрахунком : 17,39 грн. (211 600 грн. х 3% : 100% : 365 к.дн) х 239 днів (01.01.2019 - 27.08.2019р.). Положеннями ч.1 ст.13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що докази повернення позивачу грошей відповідачем за договором позики відсутні, відповідачем жодним чином не спростовані доводи позивача, а від так суд приходить до переконань про підставність заявлених вимог. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 30\~000 грн. понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу, суд приходить до переконань, що така підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просив стягнути з відповідача 30\~000 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідачем (а.с. 46, 48) заперечувались такі витрати, він вважає договір від 12.06.2019 року № 36/19 про надання правничої (правової) допомоги фіктивним. Розрахунок витрат на правничу допомогу та акт виконаних робіт № 1 від 17.02.2020 року та долученими квитанціями, був наданий суду лише 24.02.2020 року, без доказів відправки таких документів на адресу відповідача, який таким чином був позбавлений можливості наводити конкретні заперечення та докази на спростування вищевказаних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)\~чи пов`язані\~ці витрати\~з розглядом\~справи; 2)\~чи є\~розмір таких\~витрат обґрунтованим\~та пропорційним\~до предмета\~спору з\~урахуванням ціни\~позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; 3)\~поведінку сторони\~під час\~розгляду справи,\~що призвела\~до затягування\~розгляду справи,\~зокрема,\~подання стороною\~явно необґрунтованих\~заяв і\~клопотань,\~безпідставне твердження\~або заперечення\~стороною певних\~обставин,\~які мають\~значення для\~справи,\~безпідставне завищення\~позивачем позовних\~вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до\~ст.\~137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.\~3,4\~ст.\~137\~ЦПК України\~для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частина 5 цієї ж статті гласить, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, сума якого була заперечена відповідачем у відзиві на позовну заяву. Судом при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу визначаються критері судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Від так, суд приходить до переконань про те, що позивачем повною мірою не доведено співмірність заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 30 000 грн. витрат пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Так з наданого розрахунку витрат слід не підлягають стягненню: -п.1 "аналіз законодавства...", оскільки законодавство та судова практика за данною категорією справ досить стала та не потребує витрат зазначеного часу. Крім того, даний пункт по`язаний з "...формуванням правової позиції по справі № 466/1520/19", що повністтю виключає можливість врахування витрат за справою, що розглядається; - п.6 "підготовка додаткових письмових пояснень...", п.7 "підготовка та подання клопотання про долучення додаткових письмових пояснень..." - не відповідають критерію необхідності з урахуванням складності справи. Крім того, такі документи виходять за межі визначених вимогами ст. 174, 182 ЦПК України. -п.8 "участь у справі" - за хронометражем судових засідань підлягає врахуванню не більше 0,5 год. За таких обставин, суд приходить до переконань про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 14.250 /чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят / грн. Крім того, з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2.243,47 (дві тисячі двісті сорок три гривні сорок сім коп.) грн.

Outcome: approved