Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача про стягнення неустойки від суми несплачених аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу [INFO] року у них народилась дитина - дочка [PERSON]. 08.02.2011 року між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Дитина залишилась проживати з нею. На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області по справі № 2-646 з [PERSON] на її користь повинні стягуватися аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 22.02.2010 року і до досягнення нею повноліття. Деякий час з моменту присудження аліментів, відповідач виконував рішення суду, а потім стали постійні ухилення від їх сплати. У зв'язку з несплатою аліментів станом на 23.11.2015 року утворилась заборгованість в сумі 27 267,46 грн. Вважає, що умисне ухиляння відповідача від повної та своєчасної сплати аліментів дає їй право на звернення до суду з проханням стягнути з нього неустойку від суми несплачених аліментів. Просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2013 року по лютий 2016 року в розмірі 122 526,0 грн., надавши розрахунок. У судове засідання позивач [PERSON] з'явилася, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові, крім того розрахунок уточнила в бік збільшення, просить позовні вимоги задовольнити, та стягнути з відповідача пеню за період з жовтня 2013 року по травень 2016 року в сумі 132 399,0 грн. ( а.с. 69-75) посилаючись на правові позиції Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі № 6-2022 цс15, від 01.10.2014 року у справі № 6-149цс14, від 11.09.2013 року у справі № 6-81цс13. На запитання суду не заперечує, що уточнений розрахунок заборгованості по виконавчому листу № 2-646 станом на 10.03.2016 року ( а.с. 61) відповідає дійсності, відповідач по справі дійсно сплачував щомісячно аліменти, але в розмірі значно меншому ніж повинен сплачувати. Їй не відомий стан здоров'я відповідача, його матеріальний та сімейний стан. Оскільки він звільнився з роботи за власним бажанням, то він сам погіршив свій майновий стан. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність та допустити в якості представника за договором про надання правової допомоги [PERSON] ( а.с. 36.37) Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково. Зазначив, що після звільнення з роботи його довіритель сплачував аліменти щомісячно, але в розмірі, який значно менший чим нараховував держаний виконавець, оскільки у нього важкий фінансовий стан, проблеми із здоров'ям, що і послугувало звільненню з роботи за власним бажанням. На день розгляду справи відповідач працевлаштувався. Вважає розрахунок пені, наданий позивачем невірним, надав свій розрахунок, відповідно до якого розмір пені з несплачених аліментів за період з серпня 2013 року до березня 2016 року складає 6 982,92 грн. і цю суму відповідач визнає. Третя особа по справі - представник Енергодарського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, посилається на розсуд суду ( а.с. 78). Вислухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу вимог, відповідач як на підставу часткового визнання позову, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 06.08.2005 року ( а.с. 10). Сторони по справі є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.12), яка проживає разом з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області по справі № 2-646/2010 рік з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 22.02.2010 року і до досягнення нею повноліття ( а.с. 13). Згідно з розрахунком державного виконавця ВДВС Енергодарського МУЮ Кулбаєвої Ю.Г. загальна заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання доньки на 01.12.2015 року за період з серпня 2013 року по листопад 2015 року становить 27 267,46 грн. (а. с. 15). Стороною відповідача наданий розрахунок заборгованості [PERSON] зроблений державним виконавцем по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-646 від 26.04.2010 року на утримання доньки на 10.03.2016 року за період з серпня 2013 року по березень 2016 року включно, за яким загальна заборгованість складає 21 204,60 грн. ( а.с. 61). Цей розрахунок позивачем не оспорюється. Вказана сума заборгованості [PERSON] на час винесення рішення не погашена Представником відповідача пояснюється наявність заборгованості тяжким матеріальним становищем, відсутність роботи ( а.с. 62). На час розгляду справи відповідач працевлаштувався та має невелику заробітну плату ( а.с. 63). Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Сторони по справі надали свої варіанти розрахунку пені на заборгованість по аліментах: позивач на суму 132 399,0 грн. ( а.с. 73), відповідач на суму 6 982,92 грн. ( а.с. 77). Надаючи розрахунки пені сторони посилаються на правові позиції, які висловлені Верховним Судом України при розгляді ідентичних справ ( а.с. 74). Вирішуючи питання щодо прийняття розрахунку розміру пені при розгляді конкретної справи суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду України за результатами розгляду справи № 6- 300 цс 16 постанова від 16.03.2016 року, як саму останню. При розрахунку пені використана формула: (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х (кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість). Дана формула узгоджується з правовою позицією судової палати в цивільних справах ВСУ за результатами розгляду справи № 6-300цс16 (постанова від 16.03.2016р.), яка дійшла такого висновку: «зважаючи на те, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України, пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, у якому не здійснювалось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, у якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць, помножена на 1% пені та на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць)». Розрахунок пені за несплачені відповідачем аліменти з серпня 2013 року по березень 2016 року складає 6 982, 92 грн. ( а.с. 76,77) і ця сума не оспорюється відповідачем. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з дотриманням державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження" стосовно повідомлення належним чином державним виконавцем відповідача про суму заборгованості та про строк її погашення, з урахуванням того, що відповідач знав про необхідність сплати аліментів. Разом із тим згідно з ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем (а не стягувачем, чи боржником). Лише визначивши розмір такої заборгованості, можна обчислювати неустойку. Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] був добре обізнаний про свій обов'язок зі сплати аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку з 22.02.1010 року, оскільки він їх сплачував до серпня 2013 року. З серпня 2013 року аліменти [PERSON] сплачуються щомісячно, але не в повному розмірі. Будь-яких обставин, які б унеможливлювали щомісячну сплату аліментів в повному розмірі і являлися поважними причинами для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання судового рішення протягом вказаного періоду часу по справі представником відповідача не надано. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України і вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 698, 29 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial