Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що він звернувся до Коломийського міського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану, а саме: виправити в актовому записі про шлюб батьків №6від 22.02.1959 р. складеному виконавчим комітетом Деліївської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області на [PERSON] та [PERSON] , національність нареченого з «українець» на «поляк» та національність нареченої з «українка» на «поляк»; виправити національність померлої з «українка» на «полька» в актовому записі про смерть матері [PERSON] №23 від 15.11.1990р. складеному виконавчим комітетом Делівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. Однак, відповідачем йому було відмовлено у внесенні вказаних виправлень про що складено висновок від 21.02.2019р. Зазначає, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . В поновленому актовому записі про народження батька, [PERSON] , №301 від 15.11.1958 р. складеному Тлумацьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, вказано національність батька «поляк», національність матері «українка». В поновленому актовому записі про народження матері, [PERSON] , «229 від 19.08.1949 р., складеному Тлумацьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, вказано національність батька «поляк», національність матері «українка». Шляхом звернення до суду він прагне підтвердити наявність у нього правомірних підстав для впорядкування документів з метою реалізації права вільного вибору національності одного з родичів та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що визначенні чинним законодавством Польщі, в тому числі шляхом реалізації особистих прав як спадкоємця [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що він має право ідентифікувати свою національність як «поляк» та проводити впорядкування документів для реалізації своїх особистих прав, оскільки його мати та батько виховані у традиціях польської культури та віри та за національністю двоє є «поляками». В судове засіданні позивач подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутність,позовні вимоги підтримав,просить їх задовольнити. Відповідач, представник Коломийського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області подав до суду письмове клопотання про слухання справи у відсутність представника. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги письмові клопотання позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку. Позивач, [PERSON] , народився [INFO] в с. Делева Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України, серії [NUMBER] (а.с.5). [INFO] померла мати позивача [PERSON] про що в Книзі реєстрації актів про смерть 13.11.1990р. зроблено запис №23. (а.с.8). [INFO] помер батько позивача [PERSON] про що в Книзі реєстрації актів про смерть 01.03.2000р. зроблено запис №2 (а.с.9) Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] були за національністю поляками, виховувалися у традиціях польської культури та віри. В поновленому актовому записі про народження батька, [PERSON] , №301 від 15.11.1958 р., складеному Тлумацьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, вказано національність батька «поляк», національність матері «українка»(а.с.10-11). В поновленому актовому записі про народження матері, [PERSON] , №229 від 19.08.1949 р., складеному Тлумацьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, вказано національність батька «поляк», національність матері «українка» (а.с.12-13). Висновком Коломийського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відмовлено [PERSON] у внесенні змін до актового запису про шлюб № 6 від 22.02.1959р. та виправлення національності нареченої з "українка" на "полька", та нареченого з «українець» на «поляк» та у внесенні змін в актовий запис про смерть матері [PERSON] №23 від 15.11.1990 р. в графі національність померлої з «українка» на «полька», в зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів (а.с. 16-18). Згідно із ст.1 Закону України «Про національні меншини в Україні»Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід`ємною частиною загальновизнаних прав людини. Відповідно до ст.11 Закону України«Про національні меншини вУкраїні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Враховуючи вимоги ст.13 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об`єднання. Факт встановлення польського походження необхідний позивачу для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством Польщі для громадян пострадянських республік польського походження. З врахуванням того, що Указ Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31.12.1992 № 24 втратив чинність, механізм змін національності в досудовому порядку відсутній. З наведеного випливає, що єдиним шляхом внесення змін щодо національності у актові записи цивільного стану є звернення до суду. Відповідно до п.2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно п.2.16.7 цих Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно ст.3 Рамкової конвенції Європи про захист національних меншин (Страсбург, 1 лютого 1995 року) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Стаття 1 цієї конвенції передбачає, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід`ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним із напрямків міжнародного співробітництва. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Національність - це приналежність особи до нації, держави або народу. Поняття «національність» може мати різноманітні значення: юридично-правове, політичне, етнологічне, культурологічне, повсякденно-побутове тощо. Із загального розуміння дефініції «самоусвідомлення» - це чітке усвідомлення своєї суті, своїх характерних рис, своєї ролі у суспільстві, в житті тощо. Національна ідентичність - це почуття нації як єдиного цілого. Національна ідентичність людини є її ідентичність і почуття приналежності до однієї держави або однієї нації, незалежно від свого юридичного статусу громадянства. На підставі цього вищезазначений Закон чітко визначив та надав право особі вільно і самостійно обирати свою національність. Таким чином, національність особи встановлюється не шляхом чітко регламентованого порядку або закону, а є суб`єктивним, внутрішнім переконанням особи своєї ролі, характеристик та інше, що забезпечують певну приналежність, в тому числі національну. Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 "Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання"підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У відповідності до ст.ст.3-5 ЗУ «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України. Забезпечення формування та реалізацію державної політики у сфері міжнаціональних відносин та захисту прав національних меншин України здійснюють центральні органи виконавчої влади, визначені Президентом України. Згідно з ст.11 цього ж закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. У відповідності до ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права корінних народів та національних меншин, а згідно ст.35 Конституції України кожний має право на свободу світогляду і віросповідання. Внесення змін в актові записи необхідно для правильного визначення національності за принципом кровних зв`язків та реалізації намірів по підтримці сімейних традицій, вихованні дітей в національному дусі і в подальшому для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством для громадян пострадянських республік польського походження. За таких обставин суд приходить до висновку,що позовні вимоги слід визнати підставними та задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст.35,92 Конституції України, ст.ст.3-5,11 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 25.06.1992 року та

Outcome: approved