Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

Львівський національний аграрний університет звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь Львівського національного аграрного університету заборгованість в сумі 2214 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 2102 грн. 00 коп. Позов обґрунтовує тим, що між Львівським національним аграрним університетом та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою № 3д/маш/6СП від 01.09.2015. Згідно з умовами договору Львівський національний аграрний університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання за напрямом підготовки (спеціальності) 6.050503 «Машинобудування», денної форми навчання, освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр». Умовами п. 9. 1 договору передбачено, що вартість освітньої послуги за один семестр становить 2740 грн. 00 коп. Відповідач, відповідно до пункту 10 цього договору, зобов`язався вносити плату за отримання освітньої послуги вноситься щосеместрово, не пізніше ніж до початку семестру. Зазначає, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання не виконав та не вніс плату за отриману освітню послугу, заборгувавши перед позивачем 2214 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по платному навчанні. Позивач стверджує, що зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, на основі заяви відповідача та згідно наказу №304/К-С від 17.08.2015 останній був зарахований студентом денної форми навчання за вищезазначеним напрямком підготовки, де і навчався. Позивач здійснював надання освітньої послуги у повному обсязі. Відповідно до наказу № 82/К-С від 21.02.2017 відповідач був відрахований за невиконання вимог навчального плану, а саме академічну заборгованість за наслідками зимової екзаменаційної сесії 2016-2017 навчального року. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Від представника позивача до суду надійшло клопотання, в якому зазначено, що Львівський національний аграрний університет підтримує позовні вимоги, просить розгляд справи проводити у відсутності представника університету, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою відповідачеві двічі надсилалася поштова кореспонденція, в тому числі судові повістки про виклик до суду, однак така повернута на адресу суду із зазначенням причин повернення таких поштових відправлень відповідно до довідок Укрпошти - "не проживає", "адресат відсутній за вказаною адресою". Від відповідача не надходило на адресу суду клопотань, заяв про місце його перебування, місцезнаходження, відзиву на позовну заяву. Відзиву не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦК України, Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між сторонами у справі 01.09.2015 року укладено договір № 3д/маш/6СП про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою, за умовами якого позивач (виконавець за договором) зобов`язався надати відповідачу (замовнику за договором) освітні послуги за рахунок коштів відповідача на рівні стандартів вищої освіти за денною формою навчання з метою отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком підготовки (спеціальності) 6.050503 «машинобудування», а відповідач зобов`язався вносити плату за отримання освітньої послуги. Відповідно до цього договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 10 960,00 грн., вартість освітньої послуги за І семестр в 2015 році становить 2740,00 грн., за ІІ семестр в 2016 році - 2740,00 грн., ІІІ семестр 2016 року - 2740,00 грн., IV семестр 2017 року - 2740,00 грн. Судом встановлено, що за заявою відповідача [PERSON] наказом №304/К-С від 17 серпня 2015 року "Про зарахування на навчання", останнього було зараховано до числа студентів першого курсу денної форми навчання. Із копії наказу №82/К-С від 21.02.2017 вбачається, що [PERSON] , студента факультету механіки та енергетики, освітнього ступеня «бакалавр» спеціальності 6.050503 «машинобудування» (група Маш-23сп), за невиконання навчального плану за наслідками незадовільних результатів при здачі зимової екзаменаційної сесії 2016-2017 н.р. та за погодженням студентської самоврядної організації «Основа» Львівського НАУ (протокол №20 від 21.02.2017) було відраховано з навчального закладу. Відповідно до контокорентної карточки, заборгованість [PERSON] по оплатному навчанню згідно з договором № 3д/маш/6СП від 01.09.2015 року становить 2214 грн. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Із пункту 4 копії договору про надання освітніх послуг від 01.09.2015 вбачається, що обов`язком замовника за договором визначено своєчасне внесення плати за отримання освітньої послуги в розмірах та в порядку, що встановлені договором. Пунктами 8-10 цього договору визначено розмір плати за надання освітніх послуг та порядок розрахунків. В порушення зазначених норм матеріального права та договірних положень, відповідачем зобов`язання з оплати за надання освітніх послуг належним чином не виконано. Встановлено, що відповідачеві було нараховано вартість оплатної послуги у сумі 8494 грн. 00 коп., однак відповідач здійснив оплату лише у сумі 6280 грн. 00 коп. У зв`язку з викладеним у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за договором про надання освітніх послуг у сумі 2 214 грн. 00 коп., що складає суму боргу за зобов`язанням і така підлягає до стягнення з відповідача. Доказів належного виконання умов договору відповідачем суду не надано та не подано будь-яких доказів на спростування вимог позивача, у зв`язку з чим, зважаючи на документально підтверджену наявними в матеріалах справи доказами заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 3д/маш/6СП від 01.09.2015 року про надання освітніх послуг, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Львівського національного аграрного університету про стягнення з [PERSON] 2214 грн заборгованості за договором про надання освітніх послуг належить задовольнити. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2102 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved