Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг позивача. Позивач свої зобов`язання по наданню послуг виконував, проте відповідачі у повному обсязі не сплачували нараховані суми за надані послуги, що свідчить про неналежне виконання ними своїх зобов`язань. Тому позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 7526,76 грн, відповідно до розміру частки у праві власності з [PERSON] - 3367,45 грн, з [PERSON] - 4209,31 грн, інфляційні витрати у сумі - 1128,93 грн, відповідно до розміру частки у праві власності з [PERSON] - 501,75 грн, з [PERSON] - 627,18 грн, 3% річних у сумі 303,43 грн., відповідно до розміру частки у праві власності з [PERSON] - 134,86 грн, з [PERSON] - 168,57 грн, а також судовий збір. Ухвалою від 24 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання учасники справи не з`явилися, відзив на позов відповідачаи не подали. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Порядок виклику відповідачів в судове засідання, передбачений ст.ст.128-130 ЦІПК України, дотримано, окрім виклику повістками відповідач [PERSON] також повідомлялася про дати судових засідань через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідачі є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , та споживачами житлово-комунальних послуг які надає позивач (а.с.5-8,14). Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню з іншого боку, житлово-комунальних послуг, які врегульовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", статтею 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено обов`язок споживача своєчасно сплачувати житлово- комунальні послуги. Суд погоджується, що відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних платежів. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчини на користь другої сторони певну дію ( сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином. Правильність нарахування суми боргу підтверджується розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення оплати відповідачів за житлово-комунальні послуги. Так, згідно розрахунку заборгованості, відповідачі оплату за послуги з утримання належного їм майна не здійснювали, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка за період з 01.11.2015 року по 01.11.2018 року становить 7576,76 грн. (а.с.10). Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов,язання, на вимогу кредитора зобов,язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 11.11.2018 року інфляційні збитки становлять - 1128,93 грн., 3% річних - 303,43 грн. (а.с.11-12). Тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 7526,76 грн., відповідно до розміру частки у праві власності, зокрема, з [PERSON] - 3367,45 грн., з [PERSON] - 4209,31 грн., інфляційні витрати у сумі - 1128,93 грн.: з [PERSON] - 501,75 грн., з [PERSON] - 627,18 грн., 3% річних у сумі 303,43 грн.: з [PERSON] - 134,86 грн., з [PERSON] - 168,57 грн., а також судовий збір. Оскільки доказів оплати позивачу спожитих житлово-комунальних послуг відповідачі не надали, суд вважає, що позивачем доведено наявність заборгованості, яка підлягає стягненню. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Разом з тим, не зважаючи на те, що позивач надає докази належності відповідачам часток у житлі, по якому виникла заборгованість, та просить стягнути борг з кожного з відповідачів відповідно до розміру його частки у праві власності, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити частково і стягнути заборгованість з обох відповідачів в солідарному порядку, оскільки відповідного розрахунку заборгованості в позові не зазначено та до позовної заяви не додано. Також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір.

Outcome: partial