Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини, [PERSON], [INFO]; стягнення аліментів з відповідача на користь тих осіб або установ, яким буде передана на виховання дитина, в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; накладення заборони на відчуження житла, що належить громадянці [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Згідно заяви представника позивача (а.с. 53) п. 5 прохальної частини позовної заяви викладений в наступній редакції: накласти заборону на відчуження житла, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] - 1/6 частину, яка належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується довідкою Кіровоградського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації від 02.03.2015 року № 3-7598-144-3/20. Позов мотивований тим, що [PERSON], [INFO] перебуває на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Батько дитини, [PERSON] знаходиться під вартою у Кіровоградському СІЗО. Мати, [PERSON] майже рік проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. Дитина тимчасово влаштована в сім'ю громадянки [PERSON], яка здійснює утримання та виховання хлопчика в має бажання оформити опіку над дитиною. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, викладені в позовній заяві та наданий комісією висновок № 1072/49-05-24 від 18.02.2015 року підтримала, вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина, [PERSON], [INFO] та просила задовольнити позов. Також, представник позивача подала до суду заяву, в якій не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 53). Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялася. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 32, 38, 51). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 21). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Прокурор Свириденко В.В. в судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, з підстав ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, показання свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 20.10.2011 року, виданого повторно Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2201 (а.с. 4). На підставі наказу № 130 від 03.10.2014 року Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, [PERSON], [INFO] взято на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, (а.с. 15). Зі змісту заяви від 03.10.2014 року [PERSON], наданої на адресу Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради вбачається, що [PERSON] бажає залишити у своїй сім'ї [PERSON], [INFO] з подальшим влаштуванням на правах підопічного (а.с. 6). Згідно довідки № 1401 від 09.02.2015 року, виданої Квартальним комітетом № 28 Кіровського району м. Кіровограда, [PERSON] та [PERSON], [INFO] на даний час мешкають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). За інформацією комунального закладу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області імені Олени Журливої» № 61 від 11.02.2015 року, [PERSON], мати учня [INFO], на даний момент вихованням та навчанням сина не займається. На сьогоднішній день [PERSON] знаходиться під тимчасовим опікунством у [PERSON]. [PERSON] дуже рідко відвідувала навчальний заклад, не цікавилась навчальним процесом, не була присутня на батьківських зборах (а.с. 9). Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Кіровограда» за № 1503-02 від 27.10.2014 року повідомлено, що інформацію, хто забезпечує лікування та огляд за дитиною, [PERSON], піклується про стан здоров'я надати дільнична служба не може, так як, жодного разу батьки дитини не зверталися за допомогою в АЗПСМ № 8, КЗ «ЦПМСД № 1 м. Кіровограда» (а.с. 14). Відповідно до письмових пояснень [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вихованням дитини, [PERSON], позивач не займалася, часто зловживала спиртними напоями, залишала дитину часу на довгий термін (а.с. 11-13) . Обставини, щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків підтвердила [PERSON] в судовому засіданні, яка була допитана в якості свідка. За висновком № 1072/49-05-24 від 18.02.2005 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в ході профілактичного рейду 27.01.2015 року працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради інформовано громадянку [PERSON] про порушення відносно неї питання про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON]. Малолітній [PERSON] пояснив, що згоден з позбавленням його матері [PERSON] батьківських прав відносно нього (а.с. 18-19). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункти 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначають, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 статті 155 Сімейного кодексу України встановлено). За приписом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Частиною 5 статті 167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, матусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно наданого висновку № 1072/49-05-24 від 18.02.2015 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 11.02.2015 року, вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 18-19). Доказів щодо належного утримання та виховання своєї дитини відповідач до суду не подала та пояснення представника позивача не спростувала. Таким чином, суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітнього сина: [PERSON], [INFO]. В силу статті 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Тому, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача на користь тих осіб або установ, яким буде передано на виховання дитину, аліментів на утримання сина, є обґрунтованою. Крім того, в силу статті 17 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Інші майнові права дитини та порядок їх захисту встановлюються законами України. За архівними даними, по м. Кіровограду та Кіровоградському району, наявними в Обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 01.01.2013 року, [PERSON] має зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] - 1/6 ч. на підставі свідоцтва про право власності від 18.08.1994 року № 1532 (а.с. 8). За таких обставин, суд вважає за доцільне, з метою захисту майнових інтересів дитини, накласти заборону на відчуження майна, що належить відповідачеві. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved