Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

25.02.2015р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на період її навчання. В позовній заяві позивачка обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалася на те, що відповідач є її батьком, а вона досягла повноліття. З 01.09.2014р. позивачка є студенткою 1-го курсу хімічного факультету Державного вищого навчального закладу: Дніпропетровський національний університет ім. О. Гончара, з денною формою навчання, на держбюджеті зі строком навчання: з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. Розмір стипендії позивачки складає 750 грн. на місяць, інших джерел доходів вона не має. Мати позивачки [PERSON], не працює, з 06.02.2015р. перебуває на обліку в Вільногірському міському центрі зайнятості Дніпропетровської області і на цей час ніякої матеріальної допомоги по безробіттю не отримує. Відповідач по справі працює прохідником шахти "Павлоградська" ПАТ ДПЕК "Павлоградвугілля", має стабільну заробітну плату, розмір якої складає не менше 6000грн. на місяць, що дозволяє йому надавати позивачці матеріальну допомогу у зв'язку з її навчанням. Проте в добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу не надає, у зв'язку чим, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на період її навчання у розмірі ? від суми заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідної категорії громадян, щомісяця, до досягнення нею двадцяти трьох років, або до припинення навчання. Судові витрати, у тому числі витрати, понесені позивачкою у зв'язку із наданням правової допомоги адвоката, покласти на відповідача. Представник позивачки - адвокат Левітін О.Ю. (діє на підставі договору про надання правової допомоги № 014-15 від 14.02.2015р. - а.с. № 12) в наданій суду 07.04.2015р. заяві просив розглядати справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, наполягав на задоволенні позову у повному обсязі (а.с. № 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання 07.04.2015р. також надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 24). При цьому просив задовольнити позов частково, не заперечував проти стягнення аліментів у розмірі 1/10 від його заробітку, посилаючись на те, що на сьогоднішній день він знаходиться на лікарняному та потребує операції. Крім того, на підприємстві де він працює йде скорочення штату. При винесені рішення, відповідач також просив врахувати наявність у нього малолітньої доньки [PERSON], [INFO], на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі ? частини на користь її матері [PERSON]. В письмових запереченнях проти позову відповідач також просив визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. (а.с. № 29-30). Третя особа - [PERSON] в судове засідання 07.04.2015р. надала заяву про розгляд справи за її відсутністю та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 29). Позовні вимоги своєї доньки вважала обґрунтованими та просила їх задовольнити. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200, ч. 1 ст. 191 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову. В силу ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що батьком позивачки, [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с. № 5). Батьки позивачки розірвали шлюб 18.04.2001р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 71 (а.с. № 8). Позивачка є студенткою 1-го курсу хімічного факультету Державного вищого навчального закладу 4 рівня акредитації - Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара, з денною формою навчання, на держбюджеті зі строком навчання з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. (а.с. № 9, 10). Мати позивачки, [PERSON], не працює, з 30.01.2015р. перебуває на обліку в Вільногірському міському центрі зайнятості Дніпропетровської області, за січень 2015р. допомоги по безробіттю не отримувала (а.с. № 13, 39). Згідно відмітки в трудовій книжці матері позивачки, з 06.02.2015р. розпочато виплату допомоги по безробіттю (а.с. № 13). Суд вважає за можливе, з урахуванням наданих сторонами доказів стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на період її навчання на денному відділенні хімічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара з терміном навчання до 30.06.2018р., але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, стягуючи аліменти з дня пред'явлення позову, а саме з 25.02.2015р. При визначені розміру аліментів судом враховане наступне. Згідно амбулаторної картки та медичної довідки, відповідач хворіє на остеохондроз поперекового відділу хребта, для відновлення здоров'я має нести витрати на придбання ліків (а.с. № 25-26, 32-33), а з довідки Виробничого структурного підрозділу "Шахтоуправління Павлоградське" ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" від 30.03.2015р., випливає, що згідно виконавчого листа " 2-5036/08 від 14.08.2008р. з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO]., батьком якої є відповідач (а.с. № 37) до досягнення нею повноліття у розмірі ? частки зарплати на користь [PERSON] (а.с. № 31). Приймаючи до уваги ці обставини, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги позивачки та стягувати щомісячно з відповідача 1/8 частину усіх видів заробітної плати (доходів) до закінчення донькою навчання на денному відділенні хімічного факультету Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара з терміном навчання до 30.06.2018р., але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 25.02.2015р. Встановлюючи такий розмір аліментів, суд виходить з того, що розмір стягнутих з відповідача аліментів, який дорівнює 1/8 частині його заробітку (доходу), буде відповідати його матеріальному та сімейному становищу, а також матеріальному становищу позивачки та третьої особи, яка на час вирішення спору є безробітною та принципам стягнення аліментів, встановленим ч. 1 ст. 199 СК України, де зазначено, що батьки зобов'язані утримувати продовжуючих навчання сина (доньку) до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Визначаючи розмір аліментів у дольовому співвідношенні до заробітку (доходу) відповідача, суд виходить з тих обставин, що матеріали справи містять докази, що підтверджують регулярність отримання доходів відповідачем, зокрема, довідка про утримання аліментів з відповідача та розрахунковий листок за січень 2015р. (а.с. № 31, 34). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Стосовно ж вимоги про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката при подачі позову, суд виходить з вимог ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", згідно до якої, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З огляду на вимоги цієї норми закону, подача позивачкою квитанції №014-15 від 19.02.2015р. про отримання від неї адвокатом Левітіним О.Ю. 700 грн. за підготовку позовної заяви (а.с. № 11), договору №014-15 від 14.02.2015р. між позивачкою та адвокатом Левітіним О.Ю. про захист прав та представництво інтересів позивачки (а.с. № 12), копії свідоцтва №1114 від 16.03.2003р. на право зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Левітіним О.Ю. та його посвідчення адвоката №0744 від 16.01.2003р. (а.с. № 14), вочевидь недостатньо для стягнення з відповідача зазначеної суми. Так, виконання адвокатом взятих на себе зобов'язань та надання послуг не підтверджено актом приймання-передачі виконаних робіт, відсутній й розрахунок суми оплати адвокатських послуг. За таких обставин, у задоволенні вимог в цій частині має бути відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial