Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

04 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності у порядку спадкування, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно до складу якого в тому числі і уввійшов земельний пай розміром 2,8000 га в межах Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області. Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини однак, нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про прийняття спадщини позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що державний акт на вказаний земельний пай був виданий після смерті спадкодавця. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.02.2019 року позовну заяву [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування залишено без руху. 20.02.2019 року через канцелярію суду надійшла письмова заява від позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити, а також зазначив, що іншим чином ніж у судовому порядку визнати право на спадкове майно немає можливості. Відповідач проти позову не заперечувала та зазначила, що так, дійсно позивач є її братом і після смерті їх батька [PERSON] вона подала заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини і не заперечує щоб її було прийнято братом. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області від 13.10.2008 року. Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець заповіту не залишив. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом так, як є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим Фастівським міським бюро РАГС Київської області від 30.09.1970 року. До кола спадкоємців першої черги за законом також належить [PERSON], як донька спадкодавця та є відповідачем по справі. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач реалізовуючи своє право звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на підставі якої, Бойко О.О., державним нотаріусом Фастівської міської нотаріальної контори заведено спадкову справу № 117/2009 до спадкового майна [PERSON], який помер [INFO] та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS], садовий будинок з прилеглими господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], грошові вклади з відповідними процентами, нарахуваннями та компенсаціями, що стосується іншого майна, яке уввійшло до складу спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з відсутністю у нього належно оформлених правовстановлюючих документів на вказане майно. . Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. В своєму позові позивач зазначає, що батько за життя отримав право на земельну ділянку (пай) розміром 2,8000 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області. Разом з тим, Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯЖ № 234888 було видано 26 лютого 2009 року після смерті спадкодавця. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 30.05.1997 року виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП "Фастівське" [PERSON] на підставі рішення Фастівської районної державної адміністрації від 14 травня 1997 року №245 належить право на земельну частку (пай) КСП "Фастівське" 4.31 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно Розпорядження Фастівської райдержадміністрації №765 від 04 липня 2008 року "Про передачу у власність земельних ділянок взамін сертифікатів на право на земельні частки (пай) громадянам України для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Малоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області" було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки взамін сертифікатів на право на земельні частки (пай), земельні ділянки (згідно додатку) в тому числі і за [PERSON], загальною площею 2,8000. На підставі вказаного розпорядження було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] на ім"я [PERSON], який є власником земельної ділянки площею 2,8000 га у межах згідно з планом, розташована Малоснітинська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] та виданий 26.02.2009 року. Відповідно до роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Також, в ході розгляду справи встановлено, що до Фастівської міської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON], як донька спадкодавця з заявою про відмову від прийняття спадщини. Частина перша ст.1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на викладене та враховуючи з'ясовані обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved