Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника Адвокатське бюро " Кузьмін та партнери" звернувся до суду з позовом до відповідачів ВАТ "НАСК "Оранта" , [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим. що 04.07. 2014 року близько 17 год. 50 хв., відповідач- 2 [PERSON], керуючи автомобілем Опель Кадетт д.н.з. [NUMBER], рухаючись в м. Києві по вул. Луговій в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, в залежності від швидкості руху не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем [NUMBER] під його керуванням та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Провина відповідача - 2 у скоєнні ДТП підтверджується довідкою про ДТП № 9407863 та постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2014 р. Цивільно-правова відповідальність відповідача- 2 [PERSON] застрахована у ВАТ НАСК "Оранта" на підставі договору обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АС/5739768. Відповідач [PERSON] в день ДТП повідомив страховика про настання страхового випадку у відповідності з умовами полісу. 07.07. 2014 року уповноваженим представником страховика був проведений огляд автомобіля, що зафіксовано у протоколі огляду транспортного засобу. Відповідач ВАТ НАСК "Оранта" визнав подію, що відбулася 04.07.2014 р. за участю його автомобіля , страховим випадком та затвердив страховий акт№ ОЦВ-14-5915-/1 на суму 7186,60 грн. Він категорично був не згодний із даною сумою та замовив незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого автомобілю позивача внаслідок зазначеної ДТП. Відповідно до звіту про оцінку його автомобіля № 8754 від 13.08.2014 р. вартість матеріального збитку складає 15732,43 грн. За вказану експертизу він сплатив 800 грн., цю підтверджується відповідною квитанцією. 26.09. 2014 року він надіслав відповідачу - 1 заяву про свою незгоду із визначенням суми матеріального збитку та копію вищевказаного звіту. 14.10. 2014 року відповідач - 1 листом № 09-02-09/9260 повідомив його про те, що не вбачає підстав для виплати страхового відшкодування на підставі звіту № 8754. 29.10. 2014 р. відповідач -1 здійснив йому виплату страхового відшкодування в сумі 7 186,60 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки № 3000. Вважає, що відповідач - 1 незаконно не доплатив йому суму матеріального збитку з вирахуванням франшизи в розмірі 8545,83 грн. Вважає, що в даному випадку для визначення розміру матеріальної шкоди потрібно керуватися саме звітом № 8754, оскільки оцінювач [PERSON] є незалежним від жодної зі сторін спору та виконав своє дослідження у повній відповідності з вимогами закону. Окрім цього, згідно якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, шкоду було заподіяно майну, то згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та 37.5 ст. 37 Закону № 1961 -IV компенсувати йому суму франшизи у повному обсязі має страхувальник, особа, відповідальність якої застрахована. В даному випадку відповідач - 2 має компенсувати йому франшизу в розмірі 510 грн. А тому просив, стягнути з ВАТ НАСК "Оранта" на його користь суму недоплати страхового відшкодування у розмірі 8 545,83 гривні та 800 грн. витрат на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля, а з [PERSON] франшизу в розмірі 510 грн.. Судові витрати розподілити між відповідачами. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник Кузьмін Є.О., який діє на підставі договору про надання правової допомоги " 14/01-15 від 14.01. 2014 року ( а.с.26) позовні вимоги збільшили , оскільки , у зв'язку із зміною курса долара до національної валюти, ціни на відновлювальні ремонтні запасні частини суттєво змінились, відповідач -1 добровільно суму відшкодування не сплатив, у зв"язку з чим позивач 29.04.2015 р. повторно замовив проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок зазначеної ДТП. Згідно звіту про оцінку автомобіля позивача № 8754/2 від 29.04.2015 р. вартість матеріального збитку позивача складає 17969,17 грн. За вказану експертизу позивач сплатив 450 грн., а за виїзд до суду оцінювача сплатив 300 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Вважає, що відповідач -1 незаконно не доплатив позивачу суму матеріального збитку з вирахуванням франшизи в розмірі 10 272,57 грн. В іншій частині позовні вимоги та їх правове обгрунтування залишаються без змін, які підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач ВАТ НАСК «ОРАНТА», належним чином повідомлений ( а.с. 36,87, 88) в судове засідання свого представника не направила, в матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву ( а.с. 37- 38), та через загальну канцелярію за вх. № 39888 від 19.08.2015 року надійшли письмові заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, в яких представник за довіреністю № 08-03-25/129-15 від 20.05. 2015 року [PERSON] від 28 травня 2015 року просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в частині вимог до НАСК " Оранта" в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений у судове засідання не з"явився будь-яких заяв від останнього через канцелярію суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов"язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступник) або іншої особи, визнаної договором страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 цього закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно ст. 34.4 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари - експерти. Як слідує із матеріалів цивільної справи та встановлено у судовому засіданні, 04.07. 2014 року близько 17 год. 50 хв., відповідач- 2 [PERSON], керуючи автомобілем Опель Кадетт д.н.з. [NUMBER], рухаючись в м. Києві по вул. Луговій в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, в залежності від швидкості руху не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем [NUMBER] під його керуванням та автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів ( а.с.3). Провина відповідача - 2 у скоєнні ДТП підтверджується довідкою про ДТП № 9407863 та постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.08.2014 р. ( а.с. 4) Цивільно-правова відповідальність відповідача- 2 [PERSON] застрахована у ВАТ НАСК "Оранта" на підставі договору обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів № АС/5739768. Відповідач [PERSON] в день ДТП повідомив страховика про настання страхового випадку у відповідності з умовами полісу ( а.с. 5). 07.07. 2014 року уповноваженим представником страховика був проведений огляд автомобіля, що зафіксовано у протоколі огляду транспортного засобу ( а.с. 6; 53). Відповідач ВАТ НАСК "Оранта" визнала подію, що відбулася 04.07.2014 р. за участю автомобіля позивача, страховим випадком та затвердив страховий акт№ ОЦВ-14-5915-/1 на суму 7186,60 грн., оскільки НАСК " Оранта" замовила в ТОВ " Гарант- асистанс" автотоварознавче дослідження, на підставі ремонтної калькуляції № [NUMBER] від 08.07. 2014 року ( а.с. 45- 52) відповідно до якого вартість матеріального збитку з врахуванням франшизи становить 7186,60 грн. ( а.с. 40-44), які і були виплачені Позивачу. Позивач в обґрунтування позовних вимог долучив звіт №8754, який не містить протоколу огляду, здійсненого експертом, який складав звіт №8754. До заяви про збільшення позовних вимог позивач долучив звіт №8754/2, складений 29.04.2015 року, в якому йде посилання на протокол огляду №8754 від 13.08.2014 p., який відсутній в матеріалах судової справи. Також не підлягають відшкодуванню витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 1550,00 грн., оскільки відповідно до п.34.3 ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Оскільки огляд автомобіля відбувся 07.07.2014 року по ДТП, яка мала місце 04.07.2014 року, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу, складеного аварійним комісаром ТОВ «Гарант- асистанс» ( а.с. 53) , підстави стягувати з HACK «Оранта» 1550,00 грн. відсутні. Власник може замовляти безліч експертиз по встановленню вартості матеріального збитку свого майна, але страховик має відшкодовувати по полісу вартість експертизи потерпілого тільки у випадку, передбаченому п.34.3, ст.34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Твердження Позивача, що для визначення розміру матеріального збитку слід керуватися звітом №8754, оскільки оцінювач [PERSON] є незалежним від жодної із сторін не достатньо аргументоване, оскільки дослідження №АА0809ВІ-09.07/5, проведене ТОВ «Гарант-асистанс», яке теж є незалежним від жодної із сторін. Складання звіту №8754 замовляв Позивач, а складання дослідження №АА0809ВІ-09.07/5 замовляла HACK «Оранта». Разом з тим , з пояснень позивача вбачається, що автомобіль на даний час не відремонтований , а допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є оцінювачем і виконував лише замовлення позивача в різні періоди щодо вартості матеріального збитку. Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, не всі докази позивача обґрунтовані та доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України). Частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову до ВАТ НАСК «Оранта» . Водночас, згідно з Полісом № АС/5739768 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну ( на одного потерпілого ) становить 50 000, 00 гривень, при цьому франшиза складає 510, 00 гривень( а.с. 5). Тому, зважаючи на дану обставину, ВАТ " HACK " ОРАНТА " взяло на себе відповідальність щодо врегулювання наслідків даної події, а саме дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 липня 2014 року, та відшкодування потерпілій стороні в межах ліміту суми грошових коштів у розмірі 7 186, 60 гривень ( з вирахуванням розміру франшизи 510 00 гривень ). Відповідно до ст. З ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та / або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. - п. 1 ст. 9 - Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, аніж зазначені у цьому Законі ліміти. - ст. 12 даного закону - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи Таким чином, відповідач ВАТ " HACK " ОРАНТА " повинно відшкодувати позивачу затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі: 7 696,60 гривень - 510, 00 гривень = 7 186,60 гривень. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу [PERSON] грошові кошти з розрахунку: 7 696,60 гривень - 7 186,60 гривень. = 510,00 гривень. В даному випадку відповідач [PERSON] має компенсувати позивачу франшизу в розмірі 510 грн. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції". ) Разом з тим, оскільки позивач не є фахівцем в галузі права та юридично не обізнаний, то для захисту своїх порушених прав і законних інтересів звернувся за правовою допомогою до адвоката, який має досвід роботи та може надавати юридичну допомогу. Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Правова допомога в цивільному судочинстві включає в себе: юридичні консультації, участь у позасудовому врегулюванні спору ( переговорах), підготовку проектів юридичних документів ( позовних заяв, пояснень, клопотань, довідок з юридичних питань, тощо), представництво інтересів в суді, інших державних органах, підприємствах, установах, організаціях, а також перед фізичними особами, інші фактичні та юридичні дії, які вчиняє особа, котра надає правову допомогу. Отже, 14 січня 2014 року між позивачем та Адвокатським бюро " Кузьмін та партнери" в особі адвоката Кузьміна Є.О. , укладений договір про надання правової допомоги № 14/01-15 від 14.01. 2014 року (а.с. 26). Згідно квитанції № 37 до прибуткового касового ордеру від 14.01. 2015 року на суму 4000 гривень за надання правової допомоги позивачем [PERSON] були сплачені кошти на підставі договору та актом виконаних робіт адвокатом від 26.03. 2015 року , який відповідає вимогам Закону України від 20.12. 2011 року за № 4191-VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" ( а.с. 54) . Закон України від 20.12. 2011 року за № 4191-VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлює граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ. Стаття 79 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового сбору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належить, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В статті 55 Конституції України зазначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. А тому підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачка [PERSON] частково понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 гривень. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, враховуючи той факт, що позовні вимоги задоволено в частині стягнення франшизи, то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6 ( шість) гривень 42 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial