Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивачі звернувся до суду з позовом, в якому зазначили, що 19.09.2006 року між Управлінням житлового господарства ЗМР, КП "ВРЕЖО №13" та відповідачем укладено договір оренди б/н нежитлового приміщення загальною площею 130,8 кв.м. в житловому будинку по [ADDRESS]. В подальшому було змінено орендодавців на Департамент комунальної власності та приватизації ЗМР. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати станом на 01.10.2014 року утворилася заборгованість з орендної плати за період з січня 2013 по 01.10.2014 рік, що становить 11124,84 грн. Пунктом 11.8 договору передбачено, що однією із підстав припинення договору є ліквідація орендаря. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 21.07.2014 року підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] припинено. До теперішнього часу орендоване приміщення відповідачем не повернуто. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості по орендній платі у розмірі 11124,84 грн., усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням загальною площею 130,8 кв.м. в житловому будинку по [ADDRESS], шляхом виселення [PERSON] з вищевказаного нежитлового приміщення та стягнути судовий збір. В подальшому позивачем було збільшено позовні вимоги і остаточно позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по орендній платі у розмірі 12374,44 грн., усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення [PERSON] та стягнути судовий збір. Представник позивачів в судовому засіданні на позові наполягає з підстав, зазначених в ньому. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позв визнав в частині виселення. Щодо стягнення заборгованості по орендній плати заперечує, оскільки відповідачем державному реєстратору виконавчого комітету ЗМР, відповідно до ст.. 50-1 ЦК України, було направлено заяву про припинення підприємницькій діяльності. Відомості про припинення підприємницької діяльності були опубліковані у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації Строк, визначений ФОП [PERSON] для пред'явлення кредиторами своїх вимог, встановлений до 06.08.2013 року. У вказаний період позивачі не зверталися до [PERSON] із вимогою про виконання договірних зобов'язань. Тому просить відмовити в частині позову щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.09.2006 року між Управлінням житлового господарства ЗМР, КП "ВРЕЖО №13" та [PERSON] укладено договір оренди б/н. Пунктом 1.1. договору передбачено, що "Орендодавець" передає у користування , а "Орендар" приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 130,8 кв.м. в житловому будинку по [ADDRESS]. Згідно з п.3.7. договору у випадку закінчення терміну дії договору або його дострокового припинення, орендна плата перераховується "Орендарем" за добу фактичної здачі приміщення по акту прийому-передачі. Згідно з п.5.2. договору "орендар" зобов'язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату до місцевого бюджету м.Запоріжжя. Пунктом 11.8 договору передбачено, що дія договору оренди припиняється внаслідок: …ліквідації орендаря. Згідно із Рішенням ЗМР №5 від.27.04.2012 року "Про припинення діяльності підприємств шляхом приєднання" та №6 від 25.07.2012 р. "Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу МКП "ОСНОВАНІЄ", правонаступником КП "ВРЕЖО №13" є МКП "ОСНОВАНІЄ". Розмір заборгованості [PERSON] за послуги "Оренда" з 01.01.2013 по 01.12.2014 року відповідно до договору "Оренди нежитлового приміщення" від 19.09.2006 року №б/н за адресою [ADDRESS] складає 12374,44 грн. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 21.07.2014 року підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] припинено. Строк, визначений фізичною особою-підприємцем або спадкоємцем, опікуном, піклувальником чи управителем майна ФОП, для заявлення кредиторами своїх вимог - 06.08.2013 року. Згідно з ч.2 ст.781 ЦК України договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем. Частиною 2 ст.785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною 1 ст.762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ч.1 ст.52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-125цс13 від 4 грудня 2013 року з огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Суд не приймає заперечення відповідача проти позову, обґрунтовані ст.. 50-1 ЦК України, що діяла в редакції до 07.06.2014 року, виходячи з того, що припинення ФОП як юридичної особи, не позбавляє відповідача, як фізичну особу, від зобов'язань ФОП, пов'язаними з її підприємницькою діяльністю. Отже, позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір за вимоги матеріального характеру у сумі 243,6 грн. та за вимоги нематеріального характеру у розмірі 243,6 грн., а всього - 487,2 грн.

Outcome: approved