Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

У лютому 2015 року Приватне\~ спеціалізоване підприємство «УкрРосХим» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю « Січ Агро 2005», про\~ стягнення суми боргу та штрафу. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 19 квітня 2013 року між ПрСП "УкрРосХим" та ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" було укладено Договір зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469. Пунктом 1.1. зазначеного Договору № ДХ-469 від 19.04.2013 р. було встановлено, що предметом Договору є прийняття ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" переданих йому на зберігання мінеральних добрив з правом викупу всього або частини товару, що зберігається до 30.07.2014 р., та з обовязком викупити весь залишок товару, що зберігається після 30.07.2014 р. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" того ж дня між ПрСП "УкрРосХим" та [PERSON] було укладено договір поруки б/н від 19 квітня 2013 року. За зазначеним Договором поруки б/н від 19.04.2013 р. [PERSON] виступив поручителем перед ПрСП "УкрРосХим" та зобов'язався відповідати перед ПрСП "УкрРосХим" за виконання всіх зобовязань ТОВ "СІЧ-АГРО 2005", що виникли з Договору № ДХ-469 від 19 квітня 2013 р. Відповідно до розділу 2 зазначеного Договору поруки б/н від 19.04.2013 р. порукою забезпечувалось зобов'язання викупити товар (мінеральні добрива) після закінчення терміну його зберігання. Строк виконання зобов'язання зазначений в Договорі № ДХ-469 від 19 квітня 2013 р. та вказаний в Договорі поруки 30 липня 2014 року. Відповідно до Договору № ДХ-469 від 19.04.2013 р., ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" прийняв на зберігання від ПрСП "УкрРосХим" мінеральні добрива: селітра амміачна 110 тон по ціні на дату укладення Договору 3620 грн/тону; азофоска NPK 27:6:6 182 тони по ціні на дату укладення Договору 3 520 грн/тону; карбамід в кількості 45 тон по ціні на дату укладення Договору 4 520 грн/тону; суперагро NPK 15:15:15 13,9 тон по ціні на дату укладення Договору 4 400 грн/тону; суперагро NPK 4:20:20 34 тони по ціні на дату укладення Договору 4 500 грн/тонну; селітра амміачна 30,0 тон по ціні на дату отримання на зберігання - 3 500 грн/тону. Отримання товару на зберігання підтверджується актами прийому-передачі майна на зберігання № 1 від 19.04.2013 р. та № 2 від 14.03.2014 р. Пунктом 1.1. Договору № ДХ-469 від 19.04.2013 р. було передбачено право [PERSON] здійснити викуп частини або всього товару, який прийнято на зберігання до 30.07.2014 р.. Користуючись цим правом ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" здійснив викуп частини товару, що був у нього на зберіганні, а саме: селітра амміачна - було викуплено 49,613 тон; карбамід - було викуплено 6,07 тон. Решта товару лишилась не викупленою. Після викупу частини товару на зберіганні у Боржника залишилась наступна кількість товару: селітра амміачна залишок на зберіганні в кількості 60,387 тони по ціні на дату укладення Договору 3620 грн/тону; азофоска NPK 27:6:6 залишок на зберіганні в кількості 182 тони по ціні на дату укладення Договору 3 520 грн/тону; карбамід залишок на зберіганні в кількості 38,93 тони по ціні на дату укладення Договору 4 520 грн/тону; суперагро NPK 15:15:15 залишок на зберіганні в кількості 13,9 тон по ціні на дату укладення Договору 4 400 грн/тону; суперагро NPK 4:20:20 залишок на зберіганні в кількості 34 тони по ціні на дату укладення Договору 4 500 грн/тонну; селітра амміачна залишок на зберіганні в кількості 30,0 тон по ціні на 13.03.2014 р. 3 500 грн/тону. Зазначена кількість товару, що знаходилась на зберіганні у ТОВ "СІЧ-АГРО 2005", була підтверджена останнім, з яким 10 квітня 2014 року було складено Акт звіряння кількості товару, що знаходиться на зберіганні до Договору зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013 р. Станом на 30.01.2015 року товар, який передавався на зберігання, ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" не викуплено, а тому після 30.07.2014 року у ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" виник обов'язок оплатити вартість отриманого ним на зберігання товару, а у позивача виникло право вимагати від ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" та від [PERSON], як поручителя, солідарно здійснити виконання зобов'язань по викупу товару, вартість якого відповідно до розрахунку за п. 4.2 Договору зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013 р. становить 2\~001\~355,73 грн.. Згідно з п. 5.8. Договору від 19.04.2013р., "у випадку, якщо Зберігач на дату закінчення цього Договору не викупить весь обсяг Товару, який він зберігає, Зберігач зобов'язаний сплатити Поклажодавцю разовий штраф в розмірі 30% від вартості партії Товару, яка залишилась не викупленою. Сплата штрафу, передбаченого цим пунктом, не звільняє Зберігача від обов'язку провести оплату за Товар на умовах Договору." Таким чином, разовий штраф за несвоєчасний викуп Товару із зберігання становить: 2 001 355,73 грн. х 30% = 600 406,72 грн., а всього заборгованість ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" за Договором № ДХ-469 від 19.04.2013 р., перед ПСП "УкрРосХим" складає: 2 001 355,73 грн. + 600 406,72 грн. = 2 601 762,45 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного спеціалізованого підприємства «УкрРосХим» заборгованість за Договором зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013 року в сумі 2\~001 355 гривень 73 копійок, суму штрафу за порушення умов договору в розмірі 600406 гривень 72 копійок, а також сплачений при зверненні до суду із позовом судовий збір. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року позовна заява Приватного\~ спеціалізованого підприємства « УкрРосХим» задоволена частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO], який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] (ІПН: [NUMBER]) на користь Приватного спеціалізованого підприємства «УкрРосХим» (ідентифікаційний код юридичної особи 13996998), яке розташоване за адресою: 40020, місто Суми, вулиця Ковпака, буд. № 4, заборгованість за Договором зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013 року в сумі 2\~001 355 (два мільйони одна тисяча триста пятдесят пять) гривень 73 копійок, суму штрафу за порушення умов договору в розмірі 600406 (шістсот тисяч чотириста шість) гривень 72 копійок, а також судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривень 00 копійок, а всього 2\~605\~416 (два мільони шістсот тисяч пять тисяч чотириста шістнадцять) гривень 45 копійок. В іншій частині позовні вимоги залишені без задоволення. (а.с. 106-109) Не погодившись в зазначеним рішенням суду, та у відповідності до ст. 228 ЦПК України, 05 травня 2015 року відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON], звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 19 березня 2015 року. (а.с. 128-129) Ухвалою суду від 21 травня 2015 року заява [PERSON] в особі представника [PERSON], задоволена, заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 19 березня 2015 року по справі за позовом ПрАТ «УкрРосХим» до [PERSON], третя особа: ТОВ «Січ Агро 2005», про стягнення суми боргу та штрафу, скасоване та справа призначена до розгляду в загальному порядку. (а.с. 145-146) Представник позивача у судове засідання не зявився, але в матеріалах справи наявне письмове клопотання з проханням розглянути справу за відсутності представника ПрАТ «УкрРосХим» за наявними матеріалами справи. (а.с. 73) Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову ПрАТ «УкрРосХим» заперечував та посилаючись на письмові заперечення на позовну заяву, просив суд у задоволенні позову відмовити. З письмових заперечень представника відповідачів вбачається, що останній заперечує проти позову, виходячи з того, що 13 березня 2014 року між ПрАТ «УкрРосХим» та ТОВ «Січ-Агро 2005» була укладена додаткова угода № 1 до договору № ДХ-469 від 19.04.2013р., якою було збільшено ціну договору до 105000,00 грн., проте до договору поруки жодних відповідних змін внесено не було та [PERSON], як поручителю за основним зобовязанням, не було повідомлено про збільшення обсягу його відповідальності. Вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука, встановлена договором поруки, припинилася внаслідок збільшення обсягу його відповідальності. Крім того, вважає, що порука [PERSON] за договором № ДХ-469 від 19.04.2013р., також припинилася відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк виконання зобовязання за зазначеним договором настав 30.07.2014р., а матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач звертався до поручителя із письмовою вимогою до настання строку виконання основного зобовязання, так само як і протягом 6-ти місяців з моменту виникнення права вимоги за основним зобовязанням. На підставі викладеного, просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник 3-ої особи ТОВ "СІЧ-АГРО 2005", у судове засіданні не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Аналогічним чином питання обовязків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, письмові заперечення представника відповідача та додані до них письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 19 квітня 2013 року між ПрСП "УкрРосХим" та ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" було укладено Договір зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469. (а.с. 14-18) Пунктом 1.1. зазначеного Договору № ДХ-469 від 19.04.2013 р. було встановлено, що предметом Договору є прийняття ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" переданих йому на зберігання мінеральних добрив з правом викупу всього або частини товару, що зберігається до 30.07.2014 р., та з обовязком викупити весь залишок товару, що зберігається після 30.07.2014 р. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" того ж дня між ПрСП "УкрРосХим" та [PERSON] було укладено договір поруки б/н від 19 квітня 2013 року. (а.с. 10) За зазначеним Договором поруки б/н від 19.04.2013 р. [PERSON] виступив поручителем перед ПрСП "УкрРосХим" та зобов'язався відповідати перед ПрСП "УкрРосХим" за виконання всіх зобовязань ТОВ "СІЧ-АГРО 2005", що виникли з Договору № ДХ-469 від 19 квітня 2013 р. Відповідно до розділу 2 зазначеного Договору поруки б/н від 19.04.2013 р. порукою забезпечувалось зобов'язання викупити товар (мінеральні добрива) після закінчення терміну його зберігання. Строк виконання зобов'язання зазначений в Договорі № ДХ-469 від 19 квітня 2013 р. та вказаний в Договорі поруки 30 липня 2014 року. 13 березня 2014 року між ПрАТ «УкрРосХим» та ТОВ «Січ-Агро 2005» була укладена додаткова угода № 1 до договору № ДХ-469 від 19.04.2013р., якою внесено до укладеного між ПрАТ «УкрРосХим» та ТОВ «Січ-Агро 2005» Договору зберігання № ХД-469 від 19.04.2013 року наступні зміни: 1.1. Останній абзац пункту 1.1 Договору доповнити новим абзацом наступного змісту: «Селітра аміачна в кількості 30 тон по ціні на 13.03.2014р. 3500грн. /тонна. (а.с. 19, 131) Відповідно до Договору № ДХ-469 від 19.04.2013 р., ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" прийняв на зберігання від ПрСП "УкрРосХим" мінеральні добрива: селітра амміачна 110 тон по ціні на дату укладення Договору 3620 грн/тону; азофоска NPK 27:6:6 182 тони по ціні на дату укладення Договору 3 520 грн/тону; карбамід в кількості 45 тон по ціні на дату укладення Договору 4 520 грн/тону; суперагро NPK 15:15:15 13,9 тон по ціні на дату укладення Договору 4 400 грн/тону; суперагро NPK 4:20:20 34 тони по ціні на дату укладення Договору 4 500 грн/тонну; селітра амміачна 30,0 тон по ціні на дату отримання на зберігання - 3 500 грн/тону. Отримання товару на зберігання підтверджується актами прийому-передачі майна на зберігання № 1 від 19.04.2013 р. та № 2 від 14.03.2014 р. (а.с. 20-21) Пунктом 1.1. Договору № ДХ-469 від 19.04.2013 р. було передбачено право [PERSON] здійснити викуп частини або всього товару, який прийнято на зберігання до 30.07.2014 р.. Користуючись цим правом ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" здійснив викуп частини товару, що був у нього на зберіганні, а саме: селітра амміачна - було викуплено 49,613 тон; карбамід - було викуплено 6,07 тон. Решта товару лишилась не викупленою. Після викупу частини товару на зберіганні у Боржника залишилась наступна кількість товару: селітра амміачна залишок на зберіганні в кількості 60,387 тони по ціні на дату укладення Договору 3620 грн/тону; азофоска NPK 27:6:6 залишок на зберіганні в кількості 182 тони по ціні на дату укладення Договору 3 520 грн/тону; карбамід залишок на зберіганні в кількості 38,93 тони по ціні на дату укладення Договору 4 520 грн/тону; суперагро NPK 15:15:15 залишок на зберіганні в кількості 13,9 тон по ціні на дату укладення Договору 4 400 грн/тону; суперагро NPK 4:20:20 залишок на зберіганні в кількості 34 тони по ціні на дату укладення Договору 4 500 грн/тонну; селітра амміачна залишок на зберіганні в кількості 30,0 тон по ціні на 13.03.2014 р. 3 500 грн/тону. Зазначена кількість товару, що знаходилась на зберіганні у ТОВ "СІЧ-АГРО 2005", була підтверджена останнім, з яким 10 квітня 2014 року було складено Акт звіряння кількості товару, що знаходиться на зберіганні до Договору зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013 р. (а.с. 22) Відповідно до умов п. 3.1.9. Договору № ДХ-469 від 19.04.2013 р., в разі, якщо Зберігач не викуповує у Поклажодавця Товар із зберігання після закінчення терміну зберігання (або після закінчення терміну дії даного Договору), Товар переходить у власність Зберігача. В цьому випадку Зберігач зобов'язаний сплатити Поклажодавцю вартість неповернутого Товару за ціною, яка розраховується за правилами розділу 4 Договору. Також, відповідно до умов п. 3.2.4. Договору № ДХ-469 від 19.04.2013 р., після закінчення терміну дії цього Договору у Поклажодавця виникає право вимагати від Зберігача оплатити вартість Товару, який залишився у Зберігача на момент закінчення строку дії цього Договору. Оплата має проводитись за ціною, яка вираховується за правилами розділу 4 цього Договору на момент закінчення терміну дії цього Договору. Зазначену ціну Поклажодавець відображає в рахунку на оплату неповернутого товару. Станом на 30.01.2015 року товар, який передавався на зберігання ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" не викуплено, а тому після 30.07.2014 року у ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" виник обов'язок оплатити вартість отриманого ним на зберігання товару, а у позивача виникло право вимагати від ТОВ "СІЧ-АГРО 2005" та від [PERSON], як поручителя, солідарно виконання зобов'язань по викупу товару, вартість якого відповідно до розрахунку за п. 4.2 Договору зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013 р. становить 2\~001\~355,73 грн.. (а.с. 24-25) Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання -кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього. Правові\~наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, урегульовані ст.554 ЦПК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За положенням ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 22 постанови №5 від 30 березня 2012року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Протее, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Письмової згоди на збільшення обєму товару за договором зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013р., у вигляді додаткової поставки товару поручитель [PERSON] не надавав, а тому порука є припиненою та позовні вимоги ПрСП «УкрРосХим» до [PERSON] про\~ стягнення суми боргу та штрафу в розмірі 2\~601\~765 гривень 45 копійок задоволенню не підлягають. Проте, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що порука [PERSON] припинилася внаслідок ч. 4 ст. 559 ЦК України, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що за умовами Договору зберігання з правом подальшого викупу товару № ДХ-469 від 19.04.2013р., встановлено, що кінцевим терміном його дії є 30 липня 2014 року. З позовною заявою до суду про стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості за зазначеним договором позивач звернувся 02.02.2015 року вхідний № 2379 від 02 лютого 2015 року (а.с. 2), шляхом направлення позовної заяви засобами поштового звязку штемпель пошти 30 січня 2015 року. (а.с. 28) Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умовами договору поруки від 19 квітня 2013 року № ДХ-469, укладеного між позивачем та [PERSON], конкретний строк припинення зобовязання поручителя перед позивачем не встановлений. Як зазначено у пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012\~ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, оскільки строк повного виконання зобовязань позичальника за кредитним договором було визначено як 30 липня 2014 року, то, відповідно, позивач мав право предявити вимоги до [PERSON] протягом шести місяців від дня настання цього строку, тобто до 30 січня 2015 року, що останнім було зроблено направлено засобами поштового звязку позовної заяви до відповідача на адресу суду, про що свідчить відповідний поштовий штемпель. Виходячи з наведеного, заперечення відповідача в цій частині є неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи, а тому судом до уваги не приймаються. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з того, що судом у задоволенні позовних вимог відмолено, то суд приходить до висновку, що у стягненні з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 121,80 грн., також слід відмовити.

Outcome: dismissed