Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Сумської міської ради про зобов'язання вчинити дії по приватизації квартири [ADDRESS]. В позові зазначають, що з метою приватизувати квартиру позивачі звернулись до органу приватизації, але Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради відмовлено в приватизації, оскільки не було надана копія ордеру. Позивачі вважають дану відмову неправомірною, тому просять зобов'язати відповідача здійснити приватизацію квартири. Позивачі до суду не з'явились, в письмовій заяві позовні вимоги підтримали повністю, просили розглядати справу без її участі. Представники Сумської міської ради, Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла до суду не з'явився, про дату, час та місце повідомлений належним. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 13.12.1994 р. проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS], що підтверджується копіями паспортів та довідкою (а.с.6, 9-12). Квартира [ADDRESS] належить до державного житлового фонду, і відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позивачі мають право на безоплатну приватизацію цього житла. Будинок за адресою [ADDRESS], прийнятий до комунальної власності територіальної громади міста Суми та житлові приміщення в ньому підлягають приватизації. Позивачі, з незалежних від них обставин не мають ордеру на квартиру. Копіями паспорта підтверджено, що позивачі дійсно зареєстровані за даною адресою. Весь період проживання позивачі постійно в повному обсязі сплачувала нараховані суми за житлово-комунальні послуги на обслуговування приміщення. Таким чином, позивачі більше п'яти років постійно проживають та зареєстровані в квартирі [ADDRESS]. З метою приватизації житлового приміщення [PERSON] звернувся до відповідача, однак отримав відмову в приватизації в зв'язку відсутністю ордера (а.с. 8). Відповідно до статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якої до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Пунктом 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну кімнату позивача не розповсюджується. Тому, посилання Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла на те, що позивач немає права на приватизацію згідно з положенням ст.58 Житлового Кодексу України, оскільки не надав копії ордеру є безпідставним. З 2004 року до теперішнього часу жодним власником квартири або балансоутримувачами не пред'являлося до позивачів претензій щодо незаконності його мешкання разом з сім'єю у будинку. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Законів №500-VI та №2842-12 позивачка має право на приватизацію жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Враховуючи те що, відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу у приватизації займаного ним житла саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла у квартирі. Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, яку позивачі не можуть надати з незалежних від них причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved