Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу товарів і послуг, укладеного між нею та [PERSON], а також договорів про надання споживчого кредиту і добровільного страхування держателя кредитної картки, укладених між позивачем та ПАТ "ОТП Банк" 06.10.2013 року. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що 06.10.2013 року між нею та ФОП [PERSON] укладено договір, за умовами якого відповідач зобов"язався виготовити і встановити в будинку позивача віконні склопакети за рахунок кредитних коштів у розмірі 9719 грн., залучених у ПАТ "ОТП Банк". Після підписання договору підряду з [PERSON] та договору про надання споживчого кредиту з представником ПАТ "ОТП Банк", [PERSON] зрозуміла, що була введена в оману [PERSON] стосовно істотних умов цих договорів, а про укладення договору добровільного страхування держателя кредитної картки вона дізналася лише згодом, побачивши підписаний нею примірник відповідної угоди. 08.10.2013 року позивач звернулась із заявою до [PERSON] - про розірвання договору підряду, а до представника ПАТ "ОТП Банк" - із заявою про розірвання договорів позики і добровільного страхування держателя кредитної картки. З урахуванням того, що позивачеві з надуманих підстав відмовлено в розірванні всіх трьох договорів, [PERSON], посилаючись на ст.ст.1, 19, 21, 22 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст.6, 203, 214, 525, 627, 651, 653, 702 ЦК України, просить визнати їх недійсними. В судовому засіданні позивач заявлені вимог підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному ч.5 ст.74 ЦПК України. Представник відповідача, в особі ПАТ "ОТП Банк", в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що у вихідний день (неділю) 06.10.2013 року, довірені особи [PERSON] доставили її та [PERSON] і [PERSON] в офіс відповідача, розташований на [ADDRESS], де в присутності представника ПАТ "ОТП Банк", вона підписала договір з суб"єктом підприємицької діяльності про виготовлення і установку віконних склопакетів, а також договір з банком про отримання споживчого кредиту. [PERSON] не погоджувала укладення договору страхування держателя кредитної картки і про його підписання дізналася вже вдома, ознайомившись зі змістом отриманих документів. На третій день після підписання договорів, [PERSON] спільно з [PERSON] та [PERSON] звернулись в офіс відповідача з письмовими заявами про розірвання договору підряду і ці заяви у них були прийняті. В той же час, [PERSON] ухиляється від розірвання договору, а місцезнаходження його невідоме. Представники ПАТ "ОТП Банк", в свою чергу, відмовились від розірвання договорів про надання кредиту і страхування, пояснивши, що грошові кошти [PERSON] вже перераховано. В той же час, [PERSON] кредитних карток і коштів у готівковій чи безготівковій формі від ПАТ "ОТП-Банк" не отримувала, роботи передбачені договором в її інтересах, [PERSON] не виконав. Пояснення [PERSON] узгоджуються з матеріалами справи. Так, допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] і [PERSON] показали, що 06.10.2013 року їх, спільно з [PERSON], довірені особи [PERSON] запевнили у вигідності підписання договору про надання послуг з встановлення склопакетів, доставили до м.Чернігова, де в офісі відовідача всі вони уклали договори підряду, а також кредитні договори. Через три дні після підписання договорів [PERSON], [PERSON] і [PERSON] звертались до працівників офісу [PERSON] з письмовими заявами про розірвання договору підряду. В той же час, [PERSON] ухилився від розірвання договору та не виконав взятих на себе зобов"язань. З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2013 року між [PERSON] та ФОП [PERSON], укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого відповідач зобов'язався виготовити і встановити позивачеві упродовж 30 робочих днів, з моменту попередньої оплати, десять віконних склопакетів, на суму 9719 грн. 06.10.2013 року між [PERSON] та уповноваженою особою ПАТ "ОТП Банк", укладено договір № [NUMBER] про надання споживчого кредиту строком на 36 місяців, за умовами якого банк зобов"язався перерахувати ФОП [PERSON] 9719 грн., в якості оплати робіт і послуг в інтересах позивача. Крім того, 06.10.2013 року між представником ПАТ "ОТП-Банк", який діяв від імені ПАТ "Страхова компанія "Кардіф" та [PERSON], укладено договір добровільного страхування держателя кредитної картки, за умовами якого позивач застрахувала своє життя, здоров"я і вимушене безробіття, на 1000 грн. строком на 3 роки, з щомісячною сплатою страхового тарифу. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення договору підряду між [PERSON] і [PERSON], а також укладення кредитного договору і договору страхування між [PERSON] і ПАТ "ОТП-Банк". Невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов"язань та відмова від розірвання договору, також підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за їх відсутності - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами, є домовленість про предмет договору, його умови що визначені законом як істотні або необхідні для договорів певного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Абзацем 3 ч.12 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг). Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчиняючи правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У відповідності до ч.1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Вирішуючи питання про визнання недійсним договору підряду від 06.10.2013 року, суд виходить з того, що на час розгляду справи відповідач [PERSON], незважаючи на отримання від ПАТ "ОТП Банк" грошових коштів в рахунок оплати вартості товару, не встановив металопластикових вікон позивачеві, чим порушив істотні умови договору і позивач більше не зацікавлений в отриманні товару. В той же час, [PERSON] належними і допустимими засобами доказування не довела факту порушень при укладенні договору споживчого кредитування та договору добровільного страхування держателя кредитної картки зі сторони ПАТ "ОТП-Банк". Так, в судовому засіданні позивач показала, що вона добровільно, без будь-якого примусу зі сторони кредитора, підписала вказані вище договори отримавши їх примірники. Жодних доказів письмової відмови [PERSON] від договорів упродовж 14 днів, з моменту їх підписання, матеріали справи не містять. Факт звернення позивача до ПАТ "ОТП-Банк" із заявою про відмову від договорів, мав місце лише в листопаді 2013 року, що вказує на недотримання нею порядку розірвання договорів, встановленого Законом України "Про захист прав споживачів". Таким чином, в задоволенні вимог [PERSON] про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту та договору добровільного страхування держателя кредитної картки, необхідно відмовити. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в доход держави.

Outcome: partial