Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2001 року, 08 травня 2007 року шлюб між сторонами було розірвано. Зазначає, що їхньому синові [PERSON] , [INFO] виповнилось 18 років. На даний час він навчається у Вінницькому Національному Аграрному університеті факультет обліку і опаткування, контрактна форма навчання. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином 23-х років за умови продовження навчання. Ухвалою суду від 03 квітня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.05.2007 Серії [NUMBER] року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 25 квітня 2002 року, [PERSON] народився [INFO] і його батьком є [PERSON] . Як вбачається з довідки №279 від 27 лютого 2020 року виданої Вінницьким Національним Аграрним університетом, [PERSON] навчається на першому курсі денної контрактої форми навчання факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що батьки дитини повинні виконувати свої батьківські обов`язки сумлінно, дбати про здоров`я та матеріальний добробут дитини виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. В статті 3 Конвенції ООН про права дитини говориться: "В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини". В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу "всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей". Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина, тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання, оскільки син сторін [PERSON] досягнув повноліття, однак не досягнув 23 років, навчається, потребує утримання не лише від матері, з якою проживає, але й від батька. Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання сина, суд враховує, що батьки зобов`язані утримувати, повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги, що відповідач являючись батьком дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання сина, є працездатний, не надав доказів того, що він не працездатний чи має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і розмір аліментів необхідно визначити в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для працездатних\~осібщомісячно, починаючи з 16 березня 2020 року і до досягнення позивачем 23 років за умови продовження навчання. Також враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору а тому, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача 840 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: approved