Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 03 жовтня 2002 рокув Комсомольській сільській раді Козятинського району Вінницької області за актовим записом № 21. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище " [PERSON] ". В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем 03 жовтня 2002 року уклали шлюб в Комсомольській сільській раді Козятинського району Вінницької обласі за актовим записом № 21. Від спільного проживання мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Причиною розлучення стало те, що вони мають ріхні характери та погляди сімейне життя. Припинення подружнього життя стало з їх взаємною згодою, примирення не бажають, вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Позивач в підготовче засідання не з"явилася, проте подала заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує в поному обсязі, просить шлюб розірвати. відповідач в підготовче засідання не з"явився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Судом встановлено, що 03.10.2002 року сторони уклали шлюб, зареєструвавши його у Комсомольській сільській раді Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №21, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). у шлюбі в сторін народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] (а.с.6) та син - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем та шлюб між сторонами розірвати, і бере до уваги той факт, що сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України позивачці залишити прізвище отримане після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved