Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

20 грудня 2019 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово- Кредитний супермаркет", звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості, відповідно до вимог ст. ст. 526, 530, 610, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України просить суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 130 379, 26 грн за кредитним договором № 4181465 від 15.02.2019 року, судові витрати у розмірі 1955, 71 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та гр. [PERSON] 15.02.2019 року уклали договір № 4281465 про надання кредиту, на підставі якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в кредит в сумі 103 100 грн для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника. Вказує, що за умовами договору, позичальник зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку 28 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання, визначені договором кредиту. Загальна сума щомісячного платежу за розрахунковий період становила 8389 грн. Сплата процентів, суми платежу та інших платежів мала здійснюватись позичальником щомісячно ануїтетними платежами в період з 01 по 15 число місяця наступного за звітним. Позивач стверджує, що позичальник [PERSON] порушив умови договору кредиту, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість. На підставі вищевикладеного позивач і звернувся до суду з даним позовом. 24 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суд по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, з підстав того, що у представника позивача відсутні повноваження на подання позову до суду, не наданий належний розрахунок нарахування сум у позові, відсутні первісні документи. На питання суду, щодо укладання договору позики пояснив, що не пам`ятає укладав чи ні вказаний договір, оскільки працює та в нього за день багато таких операції з грошима. Вислухавши відповідача, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 15.02.2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір\~ № 4281465 про надання коштів у позику, в т.ч. і на умовах фінансового кредиту. /л.с. 3-12/ Згідно п.1.1. Договору, кредитодавець зобов`язався надати позичальникові грошові кошти в сумі 103 100 грн, для власних потреб на умовах строковості, зворотності,платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно цього договору. За умовами ч.1 п.2.5. Договору, проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем на залишок заборгованості за позикою та погашаються при надходженні коштів на рахунок кредитодавця. Згідно ч.2 п.2.5 Договору за обслуговування заборгованості позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду в розмірі 4 % від суми кредиту, визначену у п.1.1. цього Договору. У відповідності до п.2.6 Договору, сплата процентів, суми кредиту та інших платежів сплачується позичальником щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та в період встановленими у Додатку №1 до цього договору з 01 по 15 число місяця наступного за звітним, починаючи з 01.03.2019 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. На підставі заяви позичальника, та у відповідності до п.2.7 Договору, у якому зазначено, що за надання кредиту позичальник сплачує одноразово комісію у розмірі 3 % від суми кредиту, позичальник отримав суму кредиту у розмірі 100 007,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 48925 від 15.02.2019 року. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором, у позичальника утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 11.11.2019 рік становила 130 379,26 грн, з яких: 94 142,64 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11 764,36 грн заборгованість по відсоткам, 22 197,70 грн заборгованість по комісії, 2 000 грн заборгованість по штрафним санкціям, 127,34 грн інфляційні втрати, 117,22 грн заборгованість за 3 % річних. Задля повного та всебічного розгляду справи, на підставі заяви відповідача судом було винесено ухвалу про витребування доказів від 27.10.2020 року, оскільки [PERSON] вважав копію, яка наявна в матеріалах справи не належним доказом на підтвердження того, що вказаний договір укладався. У відповідь на ухвалу суду надійшли затребувані оригінали документів, які досліджені в ході судового розгляду справи, згідно яких перевірено ідентичність до їх копій, що першочергово подані в якості обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет». Суд критично ставиться до доводів відповідача про відсутність повноваження на подання позову представника позивача до суду, адже дані повноваження підкріплені відповідною довіреністю № 050419, виданою ТОВ "Фінансово- Кредитний супермаркет" відповідній довіреній особі, яка і підписала даний позов. Стосовно стверджень відповідача про відсутність первісних документів, то вони спростовані приєднаними до матеріалів справи Випискою по особовому рахунку боржника. Невірність розрахунків заборгованості [PERSON] презюмюється, та може бути встановлена лише підтвердженими доказами, чого зроблено не було. Надання усного клопотання про витребування статуту та установчих документів позивача було вчинено відповідачем з порушенням процесуальних строків, адже судом вже розпочато розгляд справи по сутті позовних вимог. Між тим, відсутність їх у матеріалах справи не впливає на результат розгляду справи, адже належні докази дійсного отримання кредиту на умовах укладеного договору від 15.02.2019 року підтверджена платіжним доручення № 48925 від 15.02.2019 року та самим договором № 4281465 про надання коштів у позику. Стосовно доводів відповідача про не укладання ним договору з ТОВ "Фінансово- Кредитний супермаркет", оскільки він цього не пам`ятає, то вказані ствердження відповідача, не спростовують дійсності такого, та не несуть жодної доказовості, та не мають для суду вагомого значення, оскільки не звільняють відповідача від виконання покладених на нього боргових зобов`язань з повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку . З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа як боржник. В силу ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1 ст. 625\~ ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки він не в повному обсязі виконує прийняті на себе відповідно до договору № 4281465 від 15.02.2019 року зобов`язання, у зв`язку з чим, суд, не виходячи за межі позовних вимог, вважає за можливе позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово- Кредитний супермаркет" до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із обґрунтованістю позовних вимог, вимоги щодо стягнення з відповідача суми судового збору також підлягають задоволенню.

Outcome: approved