Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

до Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернулась [PERSON] з позовом до Снятинської міської ради, третя особа без самостійних вимог Відділ Держземагенства у Снятинському районі про визнання недійсним державних актів та визнання права власності на земельні ділянки. В позові вказано, що 21/08/2006 р. позивачка отримала два державні акти на земельні ділянки. Згодом при виготовленні технічної документації було здійснено обміри і встановлено невідповідність фактичної конфігурації земельних ділянок та їх площі тим, що вказані в державних актах. Позивачка просить суд визнати недійсними державні акти на ЯА № 2554008, ЯА № 2554007. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений нею позов та просила задовольнити його з підстав, вказаних в позові. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що 21/08/2006 р. було видано державний акт ЯА № 2554008 на ім`я позивачки на земельну ділянку площею 0,0490 га. Відповідно до витягу з рішення № 662-33/2014 р. його видано щодо земельної ділянки з кадастровим номером 2625210100:04:015017, а не щодо земельної ділянки, за державним актом ЯА № 2554008, оскільки кадастрові номери не співпадають. Відповіддю третьої особи від 13/06/2014 р. позивачці та її адвокату [PERSON] надано консультацію, якою роз`яснено, що 01/01/2013 р. ухвалено Закон України "Про державний земельний кадастр" та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до положень яких державні акти на земельні ділянки не видаються. Конфігурація земельної ділянки, опис суміжних землекористувачів, вказаних в державному акті не відповідають інвентаризації земельної ділянки, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видати неможливо. Таким чином позивачці через її адвоката було роз`яснено, що невідповідність конфігурації та площі має місце щодо однієї земельної ділянки, а не щодо двох як вказано в позовній заяві. Відповідно до п. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 4 ст. 10 ЦПК України). Судом роз`яснено позивачці її обов`язок подати суду до початку розгляду справи (ст. 131 ЦПК України) усі докази на обґрунтування позову та роз`яснено правові наслідки невчинення вказаних дій. Всупереч п. 1 ст. 60 ЦПК України позивачка не надала суду доказу видачі їй державного акту ЯА № 2554007, про визнання недійсним якого вона просила суд. Відповідно до п. 2 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до п. 1 ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Оскільки судом не встановлено факту видачі позиваці державного акту ЯА № 2554007. Таким чином саме у зв`язку з поведінкою позивачки суд позбавлений можливості вирішити спір в частині її вимоги про визнання недійсним державного акту ЯА № 2554007. Крім цього позивачкою не доведено суду факту невідповідності конфігурації та площі земельної ділянки за державним актом ЯА № 2554007. В частині вимоги позивачки про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА № 2554008, виданого на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0490 га для ведення особистого селянського господарства суд відзначає, що вона обґрунтована належними доказами, оскільки третьою особою підтверджено невідповідність конфігурації та площі зазначеної земельної ділянки. Прохання позивачки про визнання за нею права власності на спірні земельні ділянки є необґрунтованим, оскільки у зв`язку з визнанням недійсним державного акту ЯА № 2554008 речові права, зареєстровані на його підставі не визнаються державою у зв`язку з припиненням правової підстави такої реєстрації відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже позивачка втрачає речові права, отримані за державним актом ЯА № 2554008 разом з визнанням його недійсним. Вимога про визнання за позивачкою речових прав за державним актом ЯА № 2554007 не може бути задоволена, оскільки позивачка не надана суду доказу того, що вказаний акт взагалі було видано, а речові права, які ним посвідчуються було порушено, невизнано або оспорено (ст. 1 ЦПК України). Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial