Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що власником квартири [ADDRESS], що у м. Вінниці, є [PERSON], однак 17.09.2013 року її було знято з реєстрації у звязку із смертю, а користувачем є [PERSON]. ТОВ «ЖЕО» надаючи житлово-комунальні послуги та проводячи нарахування та прийом платежів, терпить збитки у звязку з відмовою боржника розрахуватися за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2016 року складає 4\~583, 19 грн. в т.ч. утримання будинку ТОВ «ЖЕО» - 4\~271,31 грн., вивіз ТПВ\~311,88 грн. Також позивач просив стягнути з відповідачів понесені ним витрати на оплату судового збору. 25.07.2016 року ТОВ «ЖЕО» було подано заяву про видачу судового наказу. 26.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано ухвалу по справі № 127/15948/16-ц, відповідно до якої в прийнятті заяви ТОВ «ЖЕО» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовлено, що змусило останнього звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20.12.2016 року позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за вивіз ТПВ 311, 88 грн. - залишено без розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що будинок, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Вячеслава Чорновола, буд. 6 знаходиться на балансі ТОВ «ЖЕО». Власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], 17.09.2013 року, останню було знято з реєстрації у звязку із смертю, а користувачем [PERSON], ТОВ «ЖЕО» надаючи житлові послуги та проводячи нарахування та прийом платежів терпить збитки в звязку з відмовою боржників розраховуватись за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 01.07.2016 року сума заборгованості складає 4\~271, 31 грн. за утримання будинку ТОВ «ЖЕО», а також інфляційні втрати 3\~987, 37 грн. та 3% річних 469, 36 грн. Закон України "Про житлово-комунальні послуги"є загальним в сфері регулювання організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами. Згідно п. 1\~ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року № 1875 - IV\~договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил наданню населенню послуг з газопостачання споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року №529, а з 01.06.2011 року згідно Порядку, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869. Відповідно до\~ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із п. 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, плата за використовування теплової та електричної енергії, газу та водопостачання і каналізацію та інші послуги власниками квартир, наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги здійснюється, крім квартирної плати, затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно\~ст. 68ЖК України\~власники, наймачі та орендарі квартири повинні вносити плату щомісяця в строки, встановлені діючим законодавством. Таким чином на власників, наймачів та орендарів квартир покладено обовязок сплачувати комунальні послуги, квартирну плату. Згідно із\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 625 ЦК України\~вказує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом враховано, що правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобовязаннями, у яких, серед інших прав і обовязків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України), вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, суд вважає правомірним застосування до даних правовідносин, враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати житлово-комунальних послуг, відповідальність передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. Вище зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 30 жовтня 2013 р. у справі №6-59цс13. Судом перевірено розрахунок заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, здійснений позивачем, і встановлено, що нарахування позивачем встановленого індексу інфляції за час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми є правомірним, правильним і таким, що відповідає вимогам закону. Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved