Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

[PERSON], яка діє від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON] у червні місяці 2013 року звернулись до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 29.06.2007 року між [PERSON] і [PERSON] з однієї сторони і [PERSON] з другої. (до провадження судді Калашнікової О.І. справа надійшла відповідно до положень ст.11-1 ЦПК 13 серпня 2014 року). Після неодноразових уточнень позову в судовому засіданні позивачева сторона підтримала такі вимоги: визнати незаконним розпорядження органу приватизації від 26.12.2006 року щодо квартири [ADDRESS], визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 26.12.2006 року на ім."я [PERSON] і [PERSON], визнати договір купівлі-продажу зазначеної квартири, укладений 29.06.2007 року між [PERSON] і [PERSON] з однієї сторони і [PERSON] з другої, визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 16.08.2013 року між [PERSON] і [PERSON], витребувати квартиру з володіння [PERSON] на користь позивачів та повернути квартиру у первісний стан, який існував до неправомірних правочинів. Відповідачі до суду не з"явились після перерви, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідачка [PERSON] 1.12.2014 року заявила зустрічні вимоги до [PERSON],[PERSON] і [PERSON] про визнання за нею - позивачкою - права власності на квартиру [ADDRESS], зобов'язати відповідачів за зустрічним позовом усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування квартирою і вселити [PERSON] у квартиру. [PERSON] (її представник) до суду не з"явились, про час і місце слухання справи сповіщена, надала заяву про вирішення спору за її відсутністю і зазначила, що позов свій підтримує, і позов [PERSON], [PERSON] і [PERSON] не визнає. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне: В однокімнатній квартирі [ADDRESS] з 1975 року проживали і мали реєстрацію [PERSON] та її брат - [PERSON] В 1976 році до квартири заселилась і оформила реєстрацію відповідно до вимог закону дружина [PERSON] - [PERSON], в 1992 році заселилась і оформила реєстрація [PERSON] (дочка [PERSON] і [PERSON]), в 1996 році заселився і оформив реєстрацію [PERSON] - син [PERSON], з 2003 року в квартирі проживає і зареєстрована неповнолітня [PERSON] (дочка [PERSON].). Крім того, у період з 1994 року по 2006 рік по спірній квартирі мали реєстрацію [PERSON] і [PERSON] (дружина [PERSON] за другим шлюбом і їхня дочка від цього шлюбу). З 2003 року між колишніми членами однієї родини тягнеться спір щодо користування квартирою [ADDRESS]: [PERSON] і [PERSON] з однієї сторони [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з другої ([PERSON] помер у 2008 році). Так, 23.12.2005 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - ВГІРФО Київського РВ УМВС України в Одеській області, про визнання осіб такими, що втратили право на житло та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку. Судовим рішенням вимоги позивачів були задоволені в повному обсязі, рішення набрало законної сили і було виконано: оформлення зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] та малолітня [PERSON] по спірній квартирі. Після виконання вищезазначеного судового рішення проживаючими та зареєстрованими в квартирі залишились мати з сином - [PERSON] і [PERSON] Розпорядженням органу приватизації від 26.12.2006 року [NUMBER] квартиру [ADDRESS] загальною площею 61,5 кв.м. передано в спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] в рівних частках та 26.12.2006 року видане відповідне свідоцтво про право власності на житло. 17.01.2007 року право власності [PERSON] та [PERSON] зареєстроване в КП "ОМБТІ та РОН" . 29.09.2007 року [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Пачевою І.І. 02.10.2007 року право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстроване в КП "ОМБТІ та РОН", про що суду надано відповідний витяг. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04.12.2007 року рішення Київського райсуду від 23.12.2005 року про визнання [PERSON], [PERSON] і малолітньої [PERSON] було скасовано, а справа направлена на новий розгляд. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2010 року за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - ВГІРФО Київського РВ УМВС України в Одеській області, про визнання осіб такими, що втратили право на житло та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON],[PERSON] до [PERSON], [PERSON], ВГІРФО Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, третя особа - Одеська міська агенція з приватизації житла, про визнання недійсними свідоцтва про право власності на квартиру, розпорядження органу приватизації та про визнання осіб такими, що втратили право на житло, виселення та зобов'язання вчинити певні дії, в задоволенні первісного позову відмовлено, здійснено поворот виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2005 року, зобов'язано Київський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області анулювати зняття [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку; зустрічний позов задоволено та визнано недійсним Свідоцтво про право власності на житло [NUMBER] від 26.12.2006 року, видане органом приватизації на ім'я [PERSON], [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 61,5 кв.м., визнано недійсним Розпорядження органу приватизації [NUMBER] від 26.12.2006 року; визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на житло у спірній квартирі, зобов'язано ВГІРФО Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку за спірною адресою та виселено [PERSON] та [PERSON] з даної квартири. На підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2010 року Першим заступником начальника УЖКГ та ПЕК Козловським О.М. 05.05.2010 року винесено Розпорядження "Про визнання недійсними розпорядження органу приватизації [NUMBER] від 26.12.2006 року та свідоцтва №19-22711 від 26.12.2006 року про право власності на житло". Розпорядженням органу приватизації від 06.07.2010 року №213615 передано квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 06.07.2010 року УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради видане Свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на правах спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.09.2010 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - ВГІРФО Київського РВ УМВС України в Одеській області, про визнання осіб такими, що втратили право на житло та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, а також відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], ВГІРФО Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, третя особа - Одеська міська агенція з приватизації житла, про визнання недійсними свідоцтва про право власності на квартиру, розпорядження органу приватизації та про визнання осіб такими, що втратили право на житло, виселення та зобов'язання вчинити певні дії (справа за №2-608\\10). 16 серпня 2013 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS], договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. Рішенням Київського райсуду м.Одеси від 4.10.2013 року задоволені позовні вимоги [PERSON], [PERSON] і [PERSON] та визнано незаконним і скасовано розпорядження Першого заступника начальника УЖКГ та ПЕК Козловського О.М. від 05.05.2010 року №113 "Про визнання недійсними розпорядження органу приватизації [NUMBER] від 26.12.2006 року та свідоцтва №19-22711 від 26.12.2006 року про право власності на житло"; визнано незаконним і скасоване розпорядження органу приватизації від 06.07.2010 року №213615 "Про передачу квартири [ADDRESS] у власність [PERSON] та [PERSON] в рівних частках; визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло видане 06.07.2010 року УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради на ім'я [PERSON] і [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Київського райсуду м.Одеси від 18.03.2014 року і ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.05.2014 року здійснено поворот виконання рішення Київського райсуду м.Одеси від 23.12.2005 року і анульовано зняття з реєстраційного обліку по квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Позивачева сторона стверджує, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] спірною жилою площею користуються постійно, іншого житла не мають, несуть усі витрати з утримання цієї квартири, тоді як [PERSON] і [PERSON] більше 10 років в квартирі не проживають, тому як мають інше житло за адресою [ADDRESS], що розпорядження органу приватизації від 26.12.2006 року про передачу у приватну власність [PERSON] і [PERSON] спірної квартири не відповідає вимогам закону і порушує їхнє - позивачів- право користування цією квартирою. Позивачі звернулись до суду з вимогами визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 26.12.2006 року на ім'я [PERSON] і [PERSON], та визнати недійсними договори відчуження цієї квартири - договір купівлі-продажу від 29.09.2007 року і договір купівлі-продажу від 16.06.2013 року, стверджуючи, що відновити порушене право можливо тільки в судовому порядку. [PERSON] у зустрічному позові посилалась на наступне: вона у встановленому законом порядку набула права власності на квартиру [ADDRESS] - договір купівлі-продажу посвідчено нотаріусом і право власності на нерухоме майно зареєстровано в державному реєстрі. [PERSON] у позові зазначила, що вона є добросовісним набувачем квартири, тому як не знала і не могла знати про наявність спору між колишніми користувачами квартири, що на момент укладання договору купівлі-продажу ніхто з відповідачів не проживав і не мав реєстрації по спірній квартирі. У зв"язку з тим, що [PERSON], [PERSON] і [PERSON] у травні 2014 року заселились без дозволу власника до квартири і не визнають за нею - [PERSON]- права власності на цю квартиру, [PERSON] у зустрічному позові виклала вимогу про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS], вселити її в квартиру та зобов"язати [PERSON], [PERSON] і [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права користування квартирою. При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позов [PERSON], [PERSON] і [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з таких підстав: Суд встановив і сторони по справі у своїх заявах та запереченнях визнали, що право користування квартирою [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] набули відповідно до вимог закону. Внаслідок існуючого більше 10 років конфлікту сторони перешкоджали один одному у користуванні квартирою: визнавали такими особами, що втратили право на користування житлом, оформляли приватизацію квартири, проводили відчуження квартири. Судовими рішеннями і судовим ухвалами відновлювалось право на користування спірною квартирою кожної сторони. Так, рішення Київського райсуду м.Одеси від 23.12.2005 року про визнання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] скасоване апеляційним судом 4.12.2007 року (в провадженні апеляційного суду дана справа перебувала з 24 липня 2007 року), надалі в 2010 році [PERSON] і [PERSON] рішенням як районного суду так і апеляційного суду у задоволенні позову про визнання [PERSON], [PERSON] і [PERSON] такими особами, що втратили право на користування житлом було відмовлено (справа за №2-608\\10). Надані суду письмові докази ( довідки з поштового відділення №38, з КУ "ЦПМСД №3", з загальноосвітньої школи №78, з КУ "дитяча міська поліклініка №6", квитанції про сплату комунальних послуг по спірній квартирі, довідка з місця проживання - а.с.19-32 т.2) свідчать, що позивачі в спірній квартирі на момент її приватизації у 2006 році проживали. Право громадян на приватизацію житла, що знаходиться в державній власності, визначено Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду", а порядок приватизації житла встановлено Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у приватну власність громадян. Згідно з вимогами ст.8 Закону України „Про приватизацію державного жилого фонду" передача займаних квартир здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім"ї, які постійно мешкають у даній квартирі. Матеріали даної справи і матеріали цивільної справи №2-608\\10 свідчать, що на момент оформлення [PERSON] і [PERSON] приватизації квартири існував спір між мешканцями цієї квартири щодо порядку користування і про наявність цього спору [PERSON]. і [PERSON] було відомо. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що при оформленні [PERSON] і [PERSON] у 2006 році приватизації квартири [ADDRESS] були порушені права позивачів на користування жилою площею у зазначеній квартирі, тому вимоги [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в частині визнання незаконним розпорядження УЖКГ та ПЕК виконкому Одеської міськради від 26.12.2006 року і його скасування та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2006 року на квартиру [ADDRESS] на ім."я [PERSON] і [PERSON] підлягають задоволенню. Вимоги [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири суд задовольняє з наступних підстав: Відповідно до положень ст.655 ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (ст.658 ЦКУ). У зв"язку з тим, що суд визнав недійсним свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], видане УЖКГ та ПЕК виконкому Одеської міськради 26.12.2006 року, [PERSON] і [PERSON] не є власниками квартири і не мали права продажу цього майна. Наявність права власності на спірну квартиру у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2013 року порушує права мешканців квартири на її користування, що підтверджується зустрічними позовними вимогами [PERSON] Вимоги [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в частині витребування майна із чужого незаконного володіння не підлягають задоволенню тому як не містяться на вимогах закону. До того ж позивачі стверджують, а відповідачі не заперечують того факту, що квартира у володіння і користування [PERSON] на виконання умов договору купівлі-продажу не передавалась. З огляду на викладене зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Суд вважає, що позивачі строки позовної давності при зверненні до суду з цим позовом не порушили, оскільки з 2005 року судами неодноразово вирішувались спори між цим ж сторонами про той самий предмет - квартиру [ADDRESS] (ухвала Київського райсуду м.Одеси від 18.03.2014 року по справі за заявою [PERSON],[PERSON] і [PERSON] про поворот виконання рішення суду від 23.12.2005 року). З 2014 року відновлені права на користування спірною квартирою [PERSON], [PERSON], [PERSON], з 2012 року відновлені права на користування спірною квартиро [PERSON] і [PERSON]

Outcome: partial