Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

представник позивача просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,5630 га кадастровий номер [NUMBER], право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на землю серія [NUMBER], від 10 березня 2015 року укладеного між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], скасувати державну реєстрацію права оренди, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20157490 від 20.03.2015 року, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки площею 3,5630 га, кадастровий номер [NUMBER], право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на землю серія [NUMBER], від 10 березня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,5630 га кадастровий номер [NUMBER], право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на землю серія [NUMBER], від 10 березня 2015 року укладеного між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], скасувати державну реєстрацію права оренди, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20148542 від 20.03.2015 року, яке виникло на підставі договору оренди земельної ділянки площею 3,5630 га, кадастровий номер [NUMBER], право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на землю серія [NUMBER], від 10 березня 2015 року, укладеного між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], посилаючись на те, що 20 березня 2015 року Товариству стала відома інформація, що реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції в Київській області проведено державну реєстрацію права оренди земельних ділянок, які знаходяться в адміністративних межах с. Кадомка Кагарлицького району Київської області. Так такі права були зареєстровані: 17 березня 2015 року, виходячи з договору оренди землі укладених 10 березня 2015 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20071521 від 17.03.2015 року та 10 березня 2015 року, виходячи з договору оренди землі укладених 10 березня 2015 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20148542 від 20.03.2015 року. Проте між [PERSON] і [PERSON] та СТОВ «Переможець» 10 березня 2009 року було укладено та зареєстровано у Кагарлицькому районному відділі КРФ Центру ДЗК договори оренди землі строком на 10 років, про що вчинено записи від 10 березня 2009 року № 040932800099 та від 14 квітня 2009 року № 040991200026. З моменту укладення договорів оренди між [PERSON] та [PERSON], СТОВ «Переможець» належним чином виконує свої зобов'язання, в строк виплачує орендну плату. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] на дату укладання між собою договорів оренди землі знали про те, що земельні ділянки перебувають в орендованому користуванні СТОВ «Переможець», чим порушили ст. ст.. 141, 142 Земельного кодексу України, не припинивши право користування цими земельними ділянками СТОВ «Переможець». Укладенням оспорюваного правочину відповідачі [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] порушили право СТОВ «Переможець» на реалізацію прав СТОВ «Переможець» як орендаря за діючими договорами оренди землі укладених між СТОВ «Переможець» та [PERSON], [PERSON], зокрема щодо: самостійного господарювання на землі з дотриманням умов договорів оренди; отримання продукції та доходу. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Так договори оренди землі укладені з СТОВ «Переможець» були зареєстрована відповідно до норм, які діяли на момент їх реєстрації, і відповідно до положення вищевказаного закону визнаються чинними та дійсними. Відповідно пункту 8 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових праві на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки. Крім того, листом Державної реєстраційної служби України від 06.08.2013 р. № 2951/05-15-13 надано роз'яснення, що враховуючи наведене, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 р., зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю). Таким чином, при проведені державної реєстрації права оренди державним реєстратором в порушення положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не перевірено, чи були зареєстровані права на ці земельні ділянки за іншими особами, що призвело до порушень прав СТОВ «Переможець». Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Виходячи з норм законодавства, необхідно визнати недійсними договори оренди землі, укладені між ФОП [PERSON] та [PERSON], [PERSON], а у зв'язку з тим, що на підставі цих договорів було зареєстроване право оренди, його необхідно скасувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області - місце проживання відповідача відповідає з адресою зазначеною у повістці, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області - місце проживання відповідача відповідає з адресою зазначеною у повістці, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Відповідач фізична особа підприємець [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Згідно відомостей адресно - довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області - місце проживання відповідача відповідає з адресою зазначеною у повістці, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Представник відповідача в особі сектора державної реєстрації Кагарлицької РДА в судові засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчать розписки про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів. Вислухавши представника позивача, який не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги СТОВ «Переможець» необхідно задовольнити виходячи наступного. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. ст.10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка. За змістом статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно з нормою статті 79-1 ЗК України земельна ділянка набуває ознак об'єкта цивільних прав з моменту її формування з присвоєнням кадастрового номера та внесення в Державний земельний кадастр. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину За змістом ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об'єктом оренди може бути земельна ділянка, що перебуває у власності громадянина, юридичної особи, комунальній або державній власності. Таким чином, земельна ділянка, яка вже перебуває у строковому платному користування орендаря, не може бути передана у строкове платне користування на підставі договору оренди іншому орендарю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України зокрема шляхом визнання угоди недійсною. [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 31 березня 2005 року, на праві власності належить земельна ділянка площею 3,5630 га, яка розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданим 17 серпня 2004 року, на праві власності належить земельна ділянка площею 3,5600 га, яка розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Судом встановлено, що 10 березня 2009 року між СТОВ «Переможець» та [PERSON] був укладений договір № 41 оренди земельної ділянки, відповідно до п. 3.1 якого в оренду терміном на десять років передається земельна ділянка загальною площею 3,5600 га, яка належить [PERSON] на праві власності згідно державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 17 серпня 2004 року та розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, а 10 березня 2009 року було здійснено державну реєстрацію вказаного договору у Кагарлицькому районного відділі КРФ "ЦДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040932800099. Відповідно до п. 12.4 зазначеного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з 10.03.2009 року. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, площею 3,5630 га, яка розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданим 31 березня 2005 року. Окрім того, 10 березня 2009 року між СТОВ «Переможець» та [PERSON] був укладений договір № 182 оренди земельної ділянки, відповідно до п. 3.1 якого в оренду терміном на десять років передається земельна ділянка загальною площею 3,5630 га, яка належить [PERSON] на праві власності згідно державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], виданим 31 березня 2005 року та розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, а 14 квітня 2009 року було здійснено державну реєстрацію вказаного договору у Кагарлицькому районного відділі КРФ "ЦДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040932800145. Відповідно до п. 12.4 зазначеного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з 14.04.2009 року. Окрім того, орендовані земельні ділянки мають відповідні кадастрові номера: [NUMBER] та [NUMBER], а право власності [PERSON] та [PERSON] на вказані земельні ділянки підтверджується копіями державного акту на право приватної власності відповідно серії [NUMBER] від 17.08.2004 року та серії [NUMBER] від 31.03.2005 року. Відповідно до ч. 4 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди. Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, а ст. 13 цього закону передбачено, що договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі", в редакції яка діяла на час укладання договору, договори оренди набирають чинності після його державної реєстрації, яка була вчинена 10 березня 2009 року та 14 квітня 2009 року і відповідно строк його дії становить десять років з моменту державної реєстрації та діє до 10 березня 2019 року та до 14 квітня 2009 року. Згідно ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав, а право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Частиною 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" закріплено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 11 лютого 2010 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів України" до 01 січня 2013 року державна реєстрація зокрема, договорів оренди земельних ділянок, проводиться територіальними органами земельних ресурсів, а судом встановлено, що договори оренди землі від 10 березня 2009 року та від 14 квітня 2009року були зареєстровані у Кагарлицькому районному відділі КРФ "ЦДЗК", тобто вказані договори оренди набрали чинності та у орендаря - СТОВ "Переможець" виникло право оренди земельної ділянки строком до 10 березня 2019 року та до 14 квітня 2019 року. Такий порядок реєстрації договору оренди землі відповідав чинному на час реєстрації законодавству. Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, а відповідно до ст.27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. 10 березня 2015 року між [PERSON] та Фізичною особою підприємцем [PERSON], та між [PERSON] та Фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено два договори оренди землі б/н. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було прийнято рішення під індексним номером відповідно 20157490 від 20.03.2015 року та 20148542 від 20.03.2015 року. Вказані договори оренди для їх реєстрації були подані ФОП [PERSON] та зареєстровані 20.03.2015 року. Судом було встановлено, що спірні договори оренди земельних ділянок були укладені під час дії договору оренди від 10 березня 2009 року, укладеного між СТОВ "Переможець" та [PERSON] та під час дії договору оренди від 10 березня 2009 року, укладеного між СТОВ "Переможець" та [PERSON], а вказане свідчить про те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мали права передавати належні їм на праві власності земельні ділянки в оренду іншій особі. Вказані договори не припинені та не розірвані. Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" на орендодавця покладено обов'язок при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки та не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема ч. 1 ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. За змістом ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об'єктом оренди може бути земельна ділянка, що перебуває у власності громадянина, юридичної особи, комунальній або державній власності. Таким чином, земельна ділянка, яка вже перебуває у строковому платному користування орендаря, не може бути передана у строкове платне користування на підставі договору оренди іншому орендарю. Укладаючи договір оренди земельної ділянки з ФОП [PERSON] від 20 березня 2015 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] передали в оренду земельні ділянки, які вже перебували на той час в оренді СТОВ "Переможець", однак в спірних договорах оренди зазначила недостовірну інформацію про те, що на орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження та інші права третіх осіб відсутні, а тому суд приходить до висновку що укладений відповідачами договори від 20 березня 2015 року суперечить вимогам цивільного законодавства, порушує права позивача як орендаря, що відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним та задоволення позовних вимог СТОВ «Переможець». На підставі викладеного та

Outcome: approved