Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

ТОВ "Фінансова Компанія "Леверідж" звернулось до суду з позовом про стягнення із [PERSON] 5 461 116,25 грн. інфляційних втрат та 488 358,45 грн. три проценти річних, в подальшому позивач змінив позовні вимоги, просив стягнути з [PERSON] 5 133 449, 44 грн. інфляційних втрат та 816 923, 17 грн. три проценти річних, нарахованих позивачем відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України у зв'язку з непогашенням заборгованості у розмірі 21 844 465,74 грн. стягнутої рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2014 р. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задоволити в зміненому вигляді. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, подав суду письмові заперечення, просив в позові відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи із наступного. Судом встановлено, що рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.05.2014 р. стягнуто на користь позивача 21 844 465,74 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний суд України у постанові від 20.01.2016р. по справі №6-2759цс15 зазначив наступне: "Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов 'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов 'язання (стаття 625 ЦК України)." Слід зазначити, що ТОВ «ФК «Леверідж» на підставі договору відступлення прав вимоги набуло права вимоги до [PERSON] за договором поруки відповідати за невиконання кредитних зобов'язань ТОВ "Передмістя 2000" (стара назва "Екстім"). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема порукою. Тобто порука є засобом забезпечення виконання зобов'язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Грошове зобов'язання у даній справі виникло на підставі кредитних договорів які були укладені між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Екстім" (нова назва "Передмістя 2000"), а поручитель [PERSON] може відповідати перед новим кредитором - ТОВ «ФК «Леверідж» виключно в межах сум, що нараховані боржнику - ТОВ "Передмістя". Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.11.2012 р. порушено провадження по справі № 5011-28/15641-2012 про банкрутство ТОВ "Передмістя 2000", а постановою від 13.06.2013 р. у цій же справі ТОВ "Передмістя 2000" визнано банкрутом. Відповідно до ст. 12 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції чинній на момент порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Передмістя 2000", мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Враховуючи те, що нарахування інфляційних та трьох процентів річних ТОВ "Передмістя 2000" є неможливим, то стягнення таких сум із [PERSON], як поручителя є безпідставним. На підставі наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 546, 554, 625 ЦК України,

Outcome: approved