Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], ТОВ «Компанія Фаді» про про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що придбала відповідно до договору купівлі - продажу від 24.03.2015 року обєкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS]. Вказує, що збільшення площі нерухомого обєкту здійснив попередній власник, про що свідчать долучені до справи документи. На об'єкт нерухомого майна накладено арешт, в результаті позивач позбавлена права користуватися належним на праві власності їй майном. В зв'язку з цим просить суд визнати договір купівлі- продажу між [PERSON] та [PERSON] від 24.03.2015 року недійсним та стягнути з відповідачів 166000 сплачену за договором купівлі-продажу суму 166000 грн та 5 000.00 грн. моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву в якій просить задовільнити позов справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених письмових запереченнях долучених до матеріалів справи. Відповідач ТОВ «Компанія Фаді» подав до суду письмові заперечення в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та ТОВ «Компанія Фаді» слід відмовити. Так відповідно до положень ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Ч. 3 ст. ст. 215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Посилання позивача на ту обставину, що на даний час накладений арешт на набуте на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2015 року майно, а саме нежитлове приміщення та закриту терасу за адресою [ADDRESS], а також що вказаний об'єкт на думку Рівненської міської ради є самочинно побудованим, а відтак [PERSON] не мав права відчужувати вказаний об'єкт не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи. Так відповідно ТОВ «Компанія Фаді» набуло право власності на приміщення головного виробничого корпусу (літ. А-3) за адресою [ADDRESS], в якості внеску [PERSON] до статутного фонду ТОВ «Компанія Фаді». Вказане право зареєстровано згідно витягу від 05.07.2012р №34724413 реєстраційний номер 37057266. Відповідно до правовстановлюючих документів [PERSON], а в подальшому ТОВ «Компанія Фаді» на визначений перелік приміщень головного виробничого корпусу (літ. А-3) за адресою [ADDRESS], набули права власності у встановленому законом порядку. В зв'язку з тим, що приміщення набуте у власність ТОВ «Компанія Фаді» становлять 49/100 ідеальної частки головного виробничого корпусу (літ. А-3) за адресою [ADDRESS], в червні 2011 року з метою проведення реконструкції, перепланування та зміни цільового призначення нежитлових приміщень, було отримано згоду інших співвласників, зокрема отримано нотаріально завірені згоди від [PERSON] та ТОВ "Компанія Перстиж" від 10 червня 2011 року зареєстровані в реєстру під № 1197 та № 1198 відповідно на проведення реконструкції та перепланування нежитлових будівель: приміщення цокольного та приміщення першого поверху, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], згідно проекту та будівельних норм та правил. Також ТОВ "Компанія Фаді", отримала нотаріально завірену згоду від ЗАТ "Рівне-Стиль" (орендатор земельної ділянки) про перезакріплення земельної ділянки посвідчену приватним нотаріусом О.А. Самсонюк за № 1933 від 30 серпня 2010 року, що дало можливість проводити реконструкцію без порушень земельного законодавства. Так ТОВ "Компанія Фаді" на підставі розробленого проекту отримала декларацію про початок виконання будівельних робіт 19.04.2012 року за № РВ 08312060304 по об'єкту "Реконструкція частин (26/100) головного виробничого корпусу під торгово-офісні приміщення: [ADDRESS]" та декларацію про початок виконання будівельних робіт 19.04.2012 року за № РВ 08312060305 по об'єкту "Реконструкція частин (23/100) головного виробничого корпусу під торгово-офісні приміщення: [ADDRESS]". Згодом 31.05.2012 та 08.06.2012 Управління ДАБІ у Рівненській області було зареєстровано Декларації про готовність об'єкта до експлуатації № РВ 14312087904 та № РВ 14312094763 відповідно. Прийняття в експлуатацію Управління ДАБІ у Рівненській області проведено на підставі результатів технічної інвентаризації, що проведена 18.05.2012 КП «Рівненське МБТІ» про, що свідчить виданий технічний паспорт №25256-2. Відповідно до результатів технічної інвентаризації, яка проведена у зв'язку із закінченням виконання будівельних робіт реконструкція частини головного виробничого корпусу (літ. А-3) за адресою [ADDRESS], що належить ТОВ «Компанія Фаді», зазначено, що станом 18.05.2012 існує літня площадка позначена на плані «а3» та вхід у підвал, що позначений на плані «а5», а відтак вказаний об'єкт було створено у відповідності до вимог чинного законодавства ТОВ «Копманія Фаді». Рішенням Рівненського міського суду від 21.06.2012 у справі №1715/10517/12 задоволено позовом ТОВ «Компанія Фаді» до [PERSON], [PERSON], ТОВ «Компанія Престиж», виділено в натурі та визнано право приватної власності ТОВ «Компанія Фаді» на приміщення головного виробничого корпусу (літ. А-3) за адресою [ADDRESS]. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 29.12.2015 відхилено апеляційну скаргу ТОВ «Компанія Престиж» та залишено в силі рішення Рівненського міського суду від 21.06.2012 у справі № 1715/10517/12. А відтак приміщення головного виробничого корпусу (літ. А-3) за адресою [ADDRESS], що належать ТОВ «Компанія Фаді» не являються спільною частковою власністю, оскільки за рішенням суду виділені в натурі, в зв'язку з чим у силу закону право спільної часткової власності припинено, а отже для укладання договорів купівлі-продажу належного на праві власності майна жодних погоджень не потребувало. Так відповідно до укладеного договору купівлі-продажу 08.07.2014 між ТОВ "Компанія Фаді" та [PERSON], останній придбав нежитлове приміщення літ. А-3, складові частини літ. а3,а5 тераса, загальною площею 15,6 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Право власності на вказаний об'єкт за [PERSON] зареєстровано приватним нотаріусом Онофрейчук С.Й. 08.07.2014. Для здійснення нотаріальних дій з посвідчення договору купівлі-продажу від 08.07.2014 та проведення державної реєстрації права на нерухоме майно було подано технічний паспорт, який містить відомості про наявність тераси літ. а3,а5 до складу нежитлове приміщення А-3 по [ADDRESS] За результатом проведеної технічної інвентаризації КП «Рівненським МБТІ» не встановлено фактів самочинного будівництва, прибудов до нежитлового приміщення літ. А-3. Не належать до самочинного будівництва для громадських та виробничих будівель (приміщень), зокрема: перепланування, пов'язані зі зміною загальної, основної та допоміжної площі за рахунок демонтування та влаштування перегородок (без порушення несучих конструкцій); збільшення або зменшення площі за рахунок демонтування чи влаштування перегородок (без порушення несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок), комор, утеплення і оздоблення стін; улаштування чи закриття віконних або дверних прорізів у внутрішніх не капітальних стінах; влаштування допоміжних приміщень санвузлів, душових, ванних; заміна матеріалу частини стін без збільшення розміру фундаменту; засклення веранд, терас, балконів і лоджій, крім будинків, що занесені до Державного реєстру нерухомих пам'яток України. Таким чином, на час укладання вказаного договору купівлі-продажу об'єктами нерухомого майна, що було придбано [PERSON] є частина нежитлового приміщення літ. А-3 загальною площею 15,6 кв.м. позначене на поверхневому плані за №12 та тераса літ. а3,а5, що є приналежністю до головної речі, оскільки відповідно до положень ст. 186 ЦК України передбачено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом, що відповідає вимогам ст. 186 ЦК України, оскільки термін тераса у розумінні ДБН В.2.2-15-2005 від 18.05.2005р. №80, це - огороджена відкрита прибудова до будинку у вигляді площадки для відпочинку, яка може мати дах; розміщується на землі або над нижче розташованим поверхом. При проведенні державної реєстрації площа складової об'єкту нерухомого майна врахована не була, оскільки відповідно до Розділу 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (Затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 N 127, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за N 582/5773) передбачено, що кожен будинок або прибудова підлягає обміру за своїм периметром по цоколю для підрахунку забудованої площі і вище цоколя по поверхні стін будинку зняттям всіх необхідних розмірів для підрахунку площі будинку та прибудов. Внутрішній обмір приміщень здійснюється (з точністю до 1 см) по всьому периметру за розмірами, виміряними між опорядженими поверхнями стін і перегородок на висоті 1,10 - 1,30 м від підлоги (без врахуванням плінтусів), з одночасним обміром дверей, печей, виступів та інших елементів. Однак в зв'язку з тим, що складова нежитлового приміщення, літ «А-3» загальною площею 15,6 кв.м. тераса літ. а3,а5 не мала стін на час реєстрації права власності то і в загальну площу внесена не була. Згодом придбаному об'єкту нерухомого майна відповідно до договору купівлі-продажу від 08.07.2014 року [PERSON] згідно наказу № 202 від 29.08.2014р. присвоєно нову поштову адресу: [ADDRESS]. Після чого [PERSON] було здійснено засклення тераси між металевими опорами даху та переплануванням, що полягало у демонтажу приямок без збільшення розміру фундаменту. На основі поданих документів [PERSON], а саме: висновку про технічний стан об'єкту нерухомого майна в Державну реєстраційну службу складеного КП «Рівненське МБТІ» 25.12.2014 №316, технічний паспорт від 23.12.2014, наказу № 202 від 29.08.2014р. про присвоєння нової поштової адреси та відповідну подану заяву у грудні 2014 року - державним реєстратором реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області [PERSON] відповідно до рішення від 26.12.2014 року, яким було внесено зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис №6253276 змінено загальну площу об'єкта нерухомого майна на 85,2 кв.м. за рахунок врахування площі закритої тераси літ. «а3,а5». Тобто всього загальна площа становить 100,8 м. кв. (15,6 м. кв. площа нежитлового приміщення літ. «а1» та площа закритої тераси літ. «а3,а5» - 85,2 кв.м.). Таким чином твердження позивача щодо незаконного збільшення загальної площі на 85,2 кв.м [PERSON] є без підставними та голослівними, адже державна реєстрація на вище зазначений об'єкт нерухомого майна, а згодом і внесення змін до нього відповідають чинному законодавству України. Також суд вважає не обґрунтованим твердження позивача щодо самовільного будівництва вищезазначеного об'єкту спочатку ТОВ "Компанія Фаді", а згодом і [PERSON], так відповідно до змісту технічних паспортів виданих КП «Рівненське МБТІ» для ТОВ «Компанія Фаді» від 18.05.2012 року, для [PERSON] від 20.08.2014, 20.12.2014, за результатами проведеної технічної інвентаризації уповноваженим органом на встановлення факту самовільного будівництва КП «Рівненське МБТІ», відмітка про встановлення факту самовільного будівництво тераси літ. а3,а5 до складу нежитлового приміщення А-3 по [ADDRESS] в м. Рівне, а також закритої тераси літ а3, а5 нежитлового приміщення «А-1» по [ADDRESS], які є одним і тим самим об'єктом, не поставлена, а відтак факт самовільного будівництва об'єкту нерухомого майна не встановлений. Дана обставина також підтверджена тим, що за результатами проведених перевірок 06.07.2012 року Управлінням ДАБІ, складені акти, відповідно до яких встановлено відсутність порушень вимог чинного законодавства ТОВ «Компанія Фаді» при створенні даного об'єкту, а саме тераси літ. а3,а5під час реконструкції належних на праві власності частини головного виробничого корпусу (літ. А-3) за адресою [ADDRESS]. Також відповідно до листа наданого КП "Рівненське МБТІ" від 29.03.2016 року № 160, повідомило, що тераса (літ. а3,а5) зазначена в договорі купівлі-продажу є тим же об'єктом, зазначеним як закрита тераса (літ а3,а5) в Державному реєстрі прав на нерухоме майно і не є самочинним будівництвом. Також твердження позивача щодо порушення прав та інтересів Рівненської міської ради, які виражаються у тому, що орган місцевого самоврядування вважає об'єкт нерухомого майна, який був придбаний [PERSON] відповідно до оспорюваного договору, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи і спростовуються листом Рівненської міської ради від 03.06.2016 року №05-2173, із змісту якого випливає, що Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 23.09.2011 року за №01-М/25 були видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на [ADDRESS] під реконструкцію фасадів головного виробничого корпусу, протягом квітня-травня 2012 року Рівненська міська рада не зверталась щодо порушень норм чинного законодавства. Оскільки об'єкт нерухомого майна по [ADDRESS] - тераса літ. а3,а5, яка була влаштована при реконструкції нежитлових приміщень, які належали ТзОВ "Компанія Фаді" під заклад громадського харчування та торгово-офісні приміщення та прийнята в експлуатацію, як складова частина (літ. а3), яка зазначена в технічному паспорті від 18.05.2012 року. В подальшому при відчуженні приміщень ТзОВ "Компанія Фаді" [PERSON], після проведеного обстеження встановлено, що у приміщенні тераси улаштовані віконні прорізи, існуючі приямки демонтовані, тому площа тераси (літ. а3) збільшилась за рахунок площ приямків, тобто в межах зовнішніх розмірів існуючої тераси та становить 85,2 кв.м. Враховуючи вищезазначене літ. а3,а5 - тераса, зазначена в договорі купівлі-продажу є тим же об'єктом, зазначеним як закрита тераса літ. а3,а5 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно і не є самочинним будівництвом. Таким чином під час виконання ТОВ «Компанія Фаді» будівельних робіт з реконструкції приміщень по [ADDRESS], а згодом і при відчуженні [PERSON] з подальшими змінами в Державному реєстрі прав на нерухоме майно порушень інтересів Рівненської міської ради не існувало. Відповідно до положень ст. 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ч. 1 ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Ч. 1 ст. 658 ЦК України визначено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Таким чином на час укладання оспорюваного договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], останній як продавець, мав право здійснити зареєстрований в установленому порядку об'єкт нерухомого майна, яким є нежитлове приміщення «А-1» та закрита тераса літ а3, а5 по [ADDRESS], що посвідчено відповідним витягом. Відповідно до ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. П. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Позивачем не надано, а судом не встановлено із досліджених матеріалів справи підстав для визнання договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Онофрейчук С.Й. недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed