Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаною заявою, якою просив зняти арешт з майна відповідача, а саме із земельної ділянки, площею 550 кв. м., що розташована за адресою: масив "Крок", Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. В судове засідання сторони не з'явились. Проте, як від представника позивача так і відповідача надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність. Представник позивача позов підтримав, відповідач, в свою чергу, позов визнав. Підстави неявки в судове засідання третьої особи у даній справі суду невідомі, хоча представник останньої завчасно та належним чином був сповіщений про день, час та місце розгляду справи. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. 1 квітня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір (а.с.5-9), відповідно до умов якого останньому надано кредит в розмірі 42 432,00 долара США. В рахунок забезпечення вимог за вищезазначеним кредитним договором, 1 квітня 2008 року, сторони уклали договір іпотеки (а.с.10-11), предметом якого є земельна ділянка, площею 550 кв. м., що розташована за адресою: масив "Крок", Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Згідно рішення зборів акціонерів від 23 квітня 2009 року позивач змінив назву з ЗАТ "ОТП Банк" на ПАТ "ОТП Банк". Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12-13), на вищевказану земельну ділянку постановою державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ від 3.07.2014 року накладено арешт. В обґрунтування позову заявник вказує, що до нього звернувся відповідач та повідомив, що на вищевказану земельну ділянку, яка перебуває в іпотеці, відділом Державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції, третьою особою у даній справі, накладено арешт, а тому вважає, що права позивача як іпотекодержателя порушені, відтак підлягають судовому захисту. Наведені правовідносини регулюються слідуючими нормами матеріального закону. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (речення 1 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку"). У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження"). Враховуючи вищевикладене, дослідив наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної позовної заяви виходячи з наступного. Як вбачається з суті та предмету даних спірних правовідносин, права позивача, як іпотекодержателя, зазнали порушення фактично з боку третьої особи в даній справі, державним виконавцем якої і було накладено арешт на спірну земельну ділянку. За таких обставин та приймаючи до уваги положення ст. 1 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, суд вважає що даний позов про захист порушених шляхом звільнення майна з-під арешту, адресований до іпотекодавця, який прав заявника не порушував задоволеним бути не може. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed