Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

В червні 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він працював в ШБУ -1 тресту "Кривбасшахтострой "підземним кріпильником та підземним прохідником з 04 липня 1989 року по 12 вересня 1991 року, з 26 січня 2004 року по 07 червня 2016 року в ШБУ ВАТ "Кривбасзалізрудком" підземним прохідником на проходці шахти "Гвардійська", підземним машиністом електровозу на проходці шахти "Гвардійська" ШБУ ВАТ "Кривбасзалізрудком" та підземним прохідником на шахті "Гвардійська '' ВАТ "Кривбасзалізрудком", в даний час ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" . 09 лютого 2016 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлене професійне захворювання - вібраційна хвороба другої стадії з синдромами : церебрально-перефіричної ангіодистонії, ускладненої інфарктом міокарда та полірадикулопатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та попереково-крижовому рівнях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу /ПФС другого ст./, деформуючого артрозу, в сполученні з пері артрозом, ліктьових / ПФ першого-другого ст../ і колінних / ПФ першого-другого ст../ суглобів. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст./ пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст. / група "А-В'У ЛН першого-другого ст.. По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 23 березня 2016 року. За висновком МСЕК від 17 травня 2016 р. йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65 % з 25 квітня 2016 року до 01 травня 2017 року та 3 група інвалідності. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує медикаментозного і санаторно-курортного лікування, ВМП . Йому протипоказана важка праця, в умовах вібрації, виробничого пилу. Причиною професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: - аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/мЗ : з вмістом кристалічного кремнію діоксиду у пилу від 10% до 70%- 4,6 при ГДК- до 2,0мг./мЗ; - вібрація загальна транспортно-технологічна, коректований еквівалентний рівень віброшвидкості в дБ : 107 дБ при гранично допустимій до 101 дБ. Професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи в підземних умовах шахти "Гвардійська " з 26 січня 2004 року по 07 червня 2016 року підземним прохідником, він виконував комплекс робіт по проходці горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. Оскільки професійне захворювання виникло у нього в наслідок порушення керівництвом підприємства, де він працював, норм з безпеки праці під час виконання трудових обов'язків, вважає, що заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. В зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань . Він постійно відчуває біль в попереково-крижовому відділі хребта у вигляді прострілів з віддачею у ноги, постійний ниючий біль в шийному відділі хребта, періодичний гострий біль в грудному відділі хребта, обмеження рухів, оніміння рук, пальців ніг, тягнучий біль в кистях, біль в дрібних суглобах кистей, плечових, ліктьових та колінних суглобах, задишку при помірному фізичному навантаженні, кашель з періодичним виділенням мокроти, швидку втому, біль у серці. Такий хворобливий стан з постійним болем у різних частинах тіла не дає йому можливості спокійно спати по ночам, займатись фізичною роботою. Через встановлення в нього стійкої втрати професійної працездатності він відчуває невпевненість у своєму майбутньому, у своїх життєвих перспективах. Він проживає на четвертому поверсі дев'ятиповерхового будинку, в якому часто ламається ліфт. Коли не працює ліфт, йому дуже важко підійматися по сходам додому, оскільки він відчуває задишку, у нього виникають приступи кашлю, він відчуває сильний біль в суглобах ніг та спині. Він має автомобіль, але їздити на ньому на велику відстань не може, оскільки через фізичне навантаження на руки та спину в нього виникає сильний біль в суглобах та м'язах, що заважає йому керувати транспортом і наражає на небезпеку ДТП. Він раніше вів активний спосіб життя, захоплювався подорожами в Карпати та Крим, де вони разом з сім'єю ходили у походи в гори. В даний час у нього виникли великі проблеми з поїздками на відпочинок у Карпати, оскільки він не може ходити у піші екскурсії та походи, а пасивний відпочинок його не приваблює. Це примушує його змінювати любимі місця відпочинку, а його сім'ю підстроюватися під його фізичні можливості та стан здоров'я . Така обставина не завжди викликає порозуміння з боку членів сім'ї і, як наслідок, виникають почуття невдоволення, роздратування та розчарування через його неможливість вести звичайний для здорової людини спосіб життя . В нього виникають складнощі і з користуванням громадським транспортом, оскільки в переповненому транспорті йому не вистачає повітря і він починає задихатися, кашляти. Пасажири звертають на нього увагу та намагаються відійти від нього у інший бік транспорту, вважаючи, що він хворіє на грип. Це викликає в нього почуття ніяковості, душевні страждання. В зв'язку з хворобою він змушений багато часу проводе у лікарнях, де незадовільні умови для життя, побутові незручності. Під час лікування він змушений переносити біль, приймати велику кількість ліків. Це також примушує його докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Просить стягнути з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 290\~000,00 гривень, якими він хоча б частково компенсує свої страждання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON],підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві, та просила їх задовольнити. Зазначила, що у звязку з професійним ушкодженням здоров'я його довіритель зазнає фізичного болю та моральних страждань. Просить стягнути з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" у рахунок відшкодування моральної шкоди 290\~000,00 гривень. Представник відповідача - публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» [PERSON] позов не визнав. Просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Звернув увагу, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про небезпечні та шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги. Вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань. Крім того, до суду, через канцелярію, представником відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» [PERSON] надані заперечення проти позову, в яких представник, вважає вимоги позивача незаконними і необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити. Вважає, що позивач не надав доказів у чому полягає протиправність поведінки відповідача, яка призвела до ушкодження здоров'я. Також в обґрунтування своєї позиції представник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» посилається на ті обставини, що укладаючи з Відповідачем трудовий договір, відповідно до ст. 29 КЗпП України, позивачеві було роз'яснено під розпис його права і обов'язки, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки. Таким чином, відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував, а тому протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному зв'язку з ушкодженням здоров'я - не вчиняв, а тому не може нести відповідальності у вигляді моральної шкоди. Вважає, що в ушкодженні здоров'я та так званих «моральних стражданнях» відбулося з його вини, він своєчасно забезпечувався спецодягом та засобами індивідуального захисту. Окрім того визначено право працівника у визначений строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавства про охорону праці. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці позивача - [PERSON] пропрацював в ШБУ -1 тресту "Кривбасшахтострой "підземним кріпильником та підземним прохідником з 04 липня 1989 року по 12 вересня 1991 року, з 26 січня 2004 року по 07 червня 2016 року в ШБУ ВАТ "Кривбасзалізрудком" підземним прохідником на проходці шахти "Гвардійська" , підземним машиністом електровозу на проходці шахти "Гвардійська" ШБУ ВАТ "Кривбасзалізрудком" та підземним прохідником на шахті "Гвардійська '' ВАТ "Кривбасзалізрудком", в даний час ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат". За рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 09 лютого 2016 року [PERSON] було встановлене професійне захворювання - вібраційна хвороба другої стадії з синдромами : церебрально-перефіричної ангіодистонії, ускладненої інфарктом міокарда та полірадикулопатії з вираженими статико-динамічними порушеннями на шийному та попереково-крижовому рівнях, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу /ПФС другого ст./, деформуючого артрозу, в сполученні з пері артрозом, ліктьових / ПФ першого-другого ст../ і колінних / ПФ першого-другого ст../ суглобів. Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст./ пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст. / група "А-В'У ЛН першого-другого ст.. По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування професійного захворювання від 23 березня 2016 року. Причиною професійного захворювання є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: аерозоль переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/мЗ : з вмістом кристалічного кремнію діоксиду у пилу від 10% до 70%- 4,6 при ГДК- до 2,0мг./мЗ; вібрація загальна транспортно-технологічна, коректований еквівалентний рівень віброшвидкості в дБ : 107 дБ при гранично допустимій до 101 дБ. Професійне захворювання виникло за таких обставин : працюючи в підземних умовах шахти "Гвардійська " з 26 січня 2004 року по 07 червня 2016 року підземним прохідником, позивач виконував комплекс робіт по проходці горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. За висновком МСЕК від 17 травня 2016 року [PERSON] була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65 % з 25 квітня 2016 року до 01 травня 2017 року та 3 група інвалідності. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує медикаментозного і санаторно-курортного лікування, ВМП . Йому протипоказана важка праця, в умовах вібрації, виробничого пилу. Відповідно виписок із медичної картки [PERSON], в звязку з погіршенням стану здоровя, знаходився на лікуванні в міських лікарнях. Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з отриманням травми на підприємстві відповідача, йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст.\~237-1\~КЗпП України\~може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці. Крім того, [PERSON] розслідування нещасного випадку не оскаржено підприємством-Відповідача у встановленому законодавством порядку. Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - повинен виплатити позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статтею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Що стосується доводів представників ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням його здоров'я, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом ушкодження здоров'я в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~ за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої ушкодженням здоров'я, повинен вирішуватися на підставі норм\~КЗпП України\~при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що призвело до ушкодження здоров'я позивачу на виробництві, та моральних страждань потерпілому. У судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачу [PERSON] була заподіяна шкода, він отримав професійне захворювання, втратив працездатність в розмірі 65% . Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушений приймати ліки та постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками ушкодження здоров'я, позивачу порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час Позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» позивачу шкоди здоровю, провину відповідача в його спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача та настанням у Позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності на 65 відсотків, а звідси і моральні переживання. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності безстроково, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON] 30 000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Outcome: partial