Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

11 липня 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 жовтня 2014 року [PERSON] підписавши заяву, яка разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі умови) та "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїх зобовязань за вказаним договором [PERSON] належним чином не виконував, коштів на погашення заборгованості не вносив. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, за відповідачем [PERSON] станом на 16 травня 2016 року рахується заборгованість в сумі 12318,35 грн. Просить стягнути з відповідача 12318,35 грн. заборгованості по кредитному договору, що включає тіло кредиту, відсотки за користуванням, пеню та штрафи, а також 1378 грн. судового збору. Заочним рішенням суду від 16 вересня 2016 року позов ПАТ КБ ПриватБанк задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 28 жовтня 2014 року в розмірі 12318,35 грн. та стягнуто з відповідача в користь позивача 1378 грн. судового збору. Ухвалою суду від 31 жовтня 2017 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення, ухвалене Нововолинським міським судом 16 вересня 2016 року у вищевказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с.127-128). В судове засідання представник позивача ПАТ КБ ПриватБанк не зявився, у заяві поданій до суду разом з матеріалами позову, представник банку [PERSON] просив справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи (а.с.53). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на підтвердження чого у матеріалах справи є їх розписки про отримання судових повісток (а.с.142-143). У заяві про перегляд заочного рішення (а.с.103) відповідач [PERSON] зазначає, що не погоджується з сумою заборгованості вказаної банком, оскільки щомісяця вносив мінімальний платіж і продовжує погашати заборгованість по даний час, однак на підтвердження даних обставин не надав суду жодних доказів. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на те, що відповідачем та його представником на підствердження своїх доводів не надано до суду жодного доказу, суд розглядає справу за наявними у справі доказами. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають до часткового задоволення. Згодно копії анкети-заяви приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10) відповідач [PERSON], з метою отримання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» оформив та підписав заяву №б/н від 28 жовтня 2014 року. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» видав відповідачу кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 2.1.1.5.5 умов передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, а п.2.1.1.5.6 передбачено, що у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Згідно розрахунку надано банком (а.с. 6-9) станом на 16 травня 2016 року заборгованість відповідача [PERSON] складає 12318,35 грн., з яких: 7586,64 грн. заборгованості по тілу кредиту, 1622,39 грн. відсотки за користування кредитом, 2724,70 грн. заборгованості по пені за користування кредитом, 750 грн. штрафу, 500 грн. штрафу (фіксована складова), 562,78 грн. штрафу (процентна складова), за різницею 1428,16 грн., які було внесено на погашення заборгованості 01 червня 2015 року. Дані обставини також підтверджуються виписками з карткового рахунку відповідача (а.с.122-125), наданиими у судовому засіданні 31 жовтня 2017 року представником відповідача [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] істотно порушив вимоги договору №б/н від 28 жовтня 2014 року, не здійснюючи погашення заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування ним. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ст.549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності. Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування до боржника подвійної цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки це суперечить вимогам ч.3 ст.509 ЦК України, а тому відмовляє позивачу у стягненні з відповідача пені у розмірі 2724,70 грн. \~\~\~\~ Отже, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "Приват Банк" підлягає загальна заборгованість по кредиту в розмірі 9593,65 грн., тобто за різницею пені, безпідставно нарахованої банком та сум сплачених відповідачем. Також, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме 1378 грн. судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved