Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

В липні 2019 р. заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт родинних зв`язків, а саме факт того, що [PERSON] , є правнуком [PERSON] , що померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що наразі не може отримати свідоцтва про смерть та здійснювати догляд за могилою своє прабабці [PERSON] , через те, що адміністрація кладовища «Берковецьке» не допускає його до могили прабабаці, через відсутність доказів їх споріднення. Так, вказав, що підтвердження того, що бабуся заявника - [PERSON] , дійсно до шлюбу мала прізвище [PERSON] , - не має, у зв`язку з чим заявник змушений звернутись за захистом свого права в судовому порядку. Ухвалоювід 16.09.2019 р. вищевказана заява залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: доплата судового збору. Провадження у справ відкрито ухвалою від 11.03.2020 р. (після усунення недоліків) з призначенням розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою від 12.08.2020 р. до участі в справі як заінтересована особа залучено кладовище «Берковецьке». До початку судового засідання заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представники заінтересованої особи-1 та заінтересованої особи-2 в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначено, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи-3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив, заяв по суті справи та з процесуальних питань не подано. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що на підтвердження факту родинних відносин між заявником та його батьками, надані наступні ксерокопії документів: - паспорт громадянина України та РНОКПП заявника; - свідоцтво про народження заявника, - свідоцтво про народження його батька, - свідоцтво про народження його бабусі по батьковій лінії; - відповіді РАЦС та Державного архіву м.Києва. Так, факт смерті [PERSON] , що померла [INFO] , був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ у м. Києві. В свідоцтві про народження заявника зазначено в графі мати вказано « [PERSON] » та в графі батько « [PERSON] » російською мовою, копія якого мається в матеріалах справи. В свідоцтві про народження матері заявника - [PERSON] в графі мати вказано « [PERSON] » (бабуся заявника), копія свідоцтва про народження міститься в матеріалах справи. В свідоцтві про народження бабусі заявника - [PERSON] , де в графі мати вказано « [PERSON] » (прабабуся заявника), копія Свідоцтва про народження бабусі заявника міститься в матеріалах справи. Але на даний час інформації, що бабуся заявника - [PERSON] , дійсно до шлюбу мала прізвище [PERSON] , заявник не має. У вересні 2016 року, я, [PERSON] , звернувся до із заявою про пошук реєстрації актового запису про шлюб, стосовно [PERSON] , 1908 р.н. та [PERSON] . 03.10.2016 року відповіддю відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві заявника проінформовано, що актового запису про шлюб [PERSON] , 1908 р.н. та [PERSON] по м. Києву - не виявлено. Разом з тим, у відповіді повідомляється, що виявлений актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за № 1014 від 11.06.1938 року, складений Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві. Заявник в своїй заяві зазначив, що дані розбіжності із прізвищем бабусі можливі, так як раніше дані вносилися у реєстри зі слів громадян, які часто й самі не могли точно зазначити своє правильне прізвище, а відтак, за думкою заявника його бабуся плуталася в прізвищах, та могла назвати своє прізвище як [PERSON] або [PERSON] , хоча насправді була [PERSON] . Зважаючи на надані заявником письмові докази, які досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що заявник обґрунтовано звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, оскільки він позбавлений можливості будь-яким іншим способом, крім як в судовому порядку, довести свій родинний зв`язок з померлою бабусею, що створює йому перешкоди в отриманні свідоцва про смерть. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно із ч. 7 ст. 19 ЦПК окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із частиною першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При цьому, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Проте, таких доказів суду не надано. Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану, у реєстрації цього факту було відмовлено або помилка органу Державної реєстрації актів цивільного стану у актовому запису має настільки давнє походження, що її виправлення має потягнути за собою цілу низку виправлення в інших актових записах. Тому суд повинен перевірити наявність причин, за яких неможливо отримати документ, що посвідчує цей факт, а потім наявність цього факту. Судом встановлено, що свідоцтвами про народження заявника, його батька та бабусі підтверджено спорідненість зв`язків заявника та його прабабусі - [PERSON] , втім, обставини зміни прізвища останньої встановити не представляється можливим. Водночас, суд бере до уваги, що РАЦСом виявлено актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за № 1014 від 11.06.1938 року, складений Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, тоді як в свідоцтві про народження заявника в графі мати - зазначено [PERSON] , а відповідно до свідоцтва про шлюб - остання взяла шлюб з [PERSON] 09.03.1958 року , маючи дошлюбне прізвище [PERSON] , при цьому матір`ю останньої, згідно свідоцтва про народження, записано [PERSON] . Приймаючи до уваги підтвердження в судовому засіданні обставин родинних відносин між заявником та його прабабусею, відсутність заперечень цих обставин з боку заінтересованих осіб, а також те, що встановлення факту родинних відносин між зазначеними особами не суперечить закону і направлене на захист інтересів та прав заявника у справі, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між заявником та його померлою прабабусею. Таким чином, в судовому засіданні з`ясована мета встановлення факту родинних відносин та встановлений сам факт, який повністю підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved