Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Комунальне підприємство Трускавецької міської ради «Трускавецьтепло» звернулося до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 3335,14 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.04.2011 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 131 КП «Трускавецьтепло» визначено єдиним виконавцем послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання в м. Трускавці. Рішеням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 18 від 26.01.2012 року, затверджено нові тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство «Трускавецьтепло». Відповідач отримував послуги, які надавались підприємством, однак їх не оплачував, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 3335,14 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить справу слухати за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Сторони в судове засідання не зявилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.04.2011 року рішенням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 131 КП «Трускавецьтепло» визначено єдиним виконавцем послуг централізованого опалення і гарячого водопостачання в м. Трускавці. Рішеням виконавчого комітету Трускавецької міської ради № 18 від 26.01.2012 року, затверджено нові тарифи на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає комунальне підприємство «Трускавецьтепло». Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1 ЦК України особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, регулюються цивільним законодавством. КП «Трускавецьтепло» було заявлено позов про захист свого цивільного права. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Разом із тим, відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Крім цього, позов стверджується письмовими доказами, які є в матеріалах справи, а саме: зведеною інформацією по нарахуванню, інформацією про оплату комунальних послуг, довідкою про склад сім"ї № 2896 від 17.05.2016 року. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача розмір боргу, а також судовий збір. На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: approved