Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

10 червня 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги просить суд: 1. Стягнути з [PERSON] ([INFO], ІПН: [NUMBER], мешкає за адресою: 41100 Сумська область, м. Шостка. [ADDRESS]) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10018/088 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» (МФО 337568, код ЄДРПОУ 09337356, р/р № 373979880105) заборгованість шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 05.07.2012 р. реєстровий № 1384, а саме на нерухоме майно: трикімнатну квартиру № 12 (дванадцять), яка має загальну площу 77.1 кв.м., житлову площу 50.2 кв.м., зі всіма невід'ємними її приналежностями, що є власністю Іпотекодавця та знаходиться за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Депутатська, буд. 2 (два), право власності на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON], від 04 липня 2012 року за реєстровим № 1363, зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за № 5082816 від 04 липня 2012 року, та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 04.07.2012 року за реєстровим номер 31062619, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію, виданим Шосткинським МРБТІ 04.07.2012 р. № 34709445 з метою погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 36-088 від 05.07.2012 року, розмір якої станом на 22.06.2016 року становить 134 963 (сто тридцять чотири тисячі девятьсот шістдесят три) гривень 09 копійок з них: 117 150 грн. 05 коп. заборгованість за кредитом; 11 061 грн. 02 коп. заборгованість за відсоткам; 4 079 грн. 26 коп. пеня за прострочення кредитом та відсотками; 1 985 грн. 85 коп. інфляційні витрати; 686 грн. 91 коп. 3% річних від простроченої суми; встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 515 800 (пятьсот пятнадцять тисяч вісімсот) гривень, яка визначена на підставі висновку № 40/2016 судової будівельно- технічної експертизи від 06 квітня 2016 проведеного експертом судових будівельно- технічних досліджень [PERSON] Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. 2. Виселити [PERSON], [INFO] ІПН: [NUMBER] та [PERSON], [INFO] в інтересах якого діє законний представник [PERSON], які зареєстровані за адресою місцезнаходження предмету іпотеки, а саме: [ADDRESS]. 3. Стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10018/088 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» витрати повязані з проведенням судової будівельно- технічної експертизи в сумі 1 300 гривень, а також судовий збір в сумі 2256.72 грн. Позовні вимоги мотивуються тим, що 05.07.2012 р. було укладено договір про іпотечний кредит № 36-088 між [PERSON] (далі позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10018/088 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», відповідно до якого (п.1.1.) банк надав позичальнику гротові кошти в сумі 155 000 (сто пятдесят пять тисяч) гривень 00 копійок, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18 (вісімнадцять) % річних в порядку на умовах та в строки, визначені договором про іпотечний кредит. Кредит надавався на 120 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 05.07.2022 року на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 04.07.2012 року, розташованої за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Депутатська, буд. 2. кв. 12. З метою забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному договору про іпотечний кредит з [PERSON] було укладено нотаріально-посвідчений іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 1384 від 05.07.2012 р., посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до п.1.1. договору іпотеки, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 12 (дванадцять) по вул. Депутатська, 2 (два) в м. Шостка, Сумської області. Квартира має загальну площу 77.1 кв.м. житлову площу - 50,2 кв.м., зі всіма невід'ємними її приналежностями, що є власністю Іпотекодавця. Право власності на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON], від 04 липня 2012 року за реєстровим № 1363, зареєстрований в Державному реєстрі - правочинів за № 5082816 від 04 липня 2012 року, та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 04.07.2012 року за реєстровим номером 31062619, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію, виданим Шосткинським МРБТІ 04.07.2012 р. № 34709445. У подальшому, позичальник [PERSON], в порушення вимог ст.ст. 525, 1049 Цивільного кодексу України та умов пп. 1.1. 1.5. 4.3.2. договору про іпотечний кредит, в односторонньому порядку відмовилась від виконання взятих на себе зобовязань та фактично перестала виконувати умови договору, що привело до порушення графіку погашення кредиту та сплати відсотків, у звязку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до п. 6.1. іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо впродовж трьох місяців з моменту настання строку платежу Зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь-якого з своїх обов'язків, передбачених цим Договором та/або у випадку невиконання Боржником своїх обов'язків передбачених договором про іпотечний кредит, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною. Відповідно до п. 4.3.3 договору про іпотечний кредит зобов'язання позичальника передбачено, що у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та іпотечного договору позичальник повинен достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород, штрафів та інших належних до сплати платежів відповідно до чинного законодавства України. Сторони домовились, що розмір збитків визначатиметься Банком самостійно, на що позичальник цим надає свою згоду. Позичальнику рекомендованими листами направлялась вимога про усунення порушення зобов'язань за договором про іпотечний кредит від 05.07.2012 р. № 36-088 (вих. № 05-01 482 від 19.02.2015 р.), а також вимога про звільнення житлового приміщення (вих. № 05- 01 481 від 19.02.2015 р., проте рекомендовані листи повернулись без виконання за кінцевим терміном зберігання. Право банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за інших платежів за ним договором, та право стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено п. 4.2.2. договору про іпотечний кредит. Станом на 22.06.2016 року становить 134 963 (сто тридцять чотири тисячі девятьсот шістдесят три) гривень 09 копійок з них: 117 150 грн. 05 коп. заборгованість за кредитом; 11 061 грн. 02 коп. заборгованість за відсоткам; 4 079 грн. 26 коп. пеня за прострочення кредитом та відсотками; 1 985 грн. 85 коп. інфляційні витрати; 686 грн. 91 коп. 3% річних від простроченої суми; Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору ст. 1049 ІДК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строки та в порядку встановленому договором. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмета іпотеки. Крім того ч. 2 ст. 39 Закону зазначено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідачка в порушення п. 3.3.10 іпотечного договору 09.06.2015 року зареєструвала свого малолітнього сина [PERSON], [INFO] в предмет іпотеки, чим порушила умови іпотечного договору, оскільки [PERSON], не мав права власності на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 109 Житлового кодексу громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмету іпотеки. Згідно до приписів вищевказаної статті АТ «Ощадбанк» здійснив оцінку нерухомого майна житлового приміщення - трикімнатної квартири загальною (площею 77,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира). Початкова ціна реалізації предмета іпотеки в розмірі 515 800 (пятьсот пятнадцять тисяч вісімсот) гривень, визначена на підставі висновку № 40/2016 судової будівельно- технічної експертизи від 06 квітня 2016 проведеного експертом судових будівельно- технічних досліджень [PERSON], вартість проведення експертної оцінки складає 1 300 грн. Представник позивача головний юрисконсульт сектору супроводження судового процесу юридичного відділу [PERSON], в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами. Пояснила, що спочатку відповідачка сплачувала кошти за зобовязанням, а в подальшому вона вийшла з графіку сплати, а саме сплачує не своєчасно та не в повному обсязі, тобто не всю суму місячного платежу та відсотків у звязку з чим утворилась заборгованість, що не передбачено укладеним договором. Згідно ст. 12-13 Статуту Банку, метою діяльності Банку є одержання прибутку від надання банківських та інших фінансових послуг, провадження іншої діяльності відповідно до законодавства, створення сприятливих умов для розвитку економіки та підтримки вітчизняного товаровиробника, насамперед суб'єктів господарювання малого і середнього підприємництва, здійснення кредитно-фінансової підтримки процесів структурної перебудови, сприяння зміцненню та реалізації виробничого і торгового потенціалу галузей економіки, забезпечення розвитку ощадної справи, здійснення всебічного банківського обслуговування юридичних і фізичних осіб. Предметом діяльності Банку, є надання банківських та інших фінансових послуг, а також провадження інших видів діяльності, не забороненої для банків, у порядку, визначеному законодавством. Наявна заборгованість відповідачки в сумі 134 963 гривень 09 копійок призвела до зменшення статутного фонду формування резерву та обмеження прав обсягу банку на вказану суму Також недоотримання вказаних коштів можливо позначилося на недоотриманні заробітної плати працівникам банку або премії. Щодо предмета позову зазначила, що право звернення з предметом позову належить саме Банку. Зазначила також, що недоплачений судовий збір в сумі 11 грн. 67 коп. за подачу до суду уточнених позовних вимог від 23.06.2016 року, просить стягнути з позивача при ухваленні рішення. Відповідачка [PERSON], та її представник [PERSON], а також законний представник малолітнього [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON], заперечують проти позову, вважають його необґрунтованим, тому недоведеним з огляду на наступне. Відповідачка з 2006 року займається підприємницькою діяльністю оптово-роздрібна торгівля (овочі та фрукти). Щорічно, в сезон з травня по вересень, її доходи значно більші, а решту сезону значно менше, тому й вийшла з графіку сплати, але не припиняла сплати за вказаним договором про що надала відповідні квитанції про сплату кредитних зобовязань. На утриманні у відповідачки знаходяться двоє дітей, один з яких є малолітнім, [PERSON], 2012 року, зареєстрований у спірному житлі 09.06.2015 року та проживає разом з матірю. У позивача є право звернення з позовом про стягнення заборгованості за вказаним договором, проте, Позивач обрав найбільш суворіший варіант, спрямований на позбавлення житла як відповідачку так і її дітей. Іпотечне житло, за експертною оцінкою від 06.04.2016 року, становить 515 800 грн., що набагато перевищує борг, а саме в 3,5 рази, тому є не співрозмірним. Відповідно до ч. 3 статті 39 Закону України "Про іпотеку", позивач ніяким чином не довів, яких саме збитків та в чому вони полягають завдав відповідач, а також в чому полягає зміна обсягу прав Позивача. Крім цього, ці положення також розяснені в Пунктом 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Позивачем також не вірно обраховані зазначені ним збитки, а саме в ці збитки позивач включив 6 752 грн., 02 коп., не отриманих прибутків, а саме: - 4 079 грн. 26 коп. пеня за прострочення кредитом та відсотками; - 1 985 грн. 85 коп. інфляційні витрати; - 686 грн. 91 коп. 3% річних від простроченої суми, які не можуть бути враховані, оскільки банк не обраховував вказані прибутки при укладанні договору, окрім як повернення тіла кредиту та відсотків. Крім цього, заявлені вимоги про виселення не гуртуються на вимогах закону. Відповідно до правових позицій Постанови Верховного Суду України від 01.03.2016 року № 825/1335/13-а, що зняття з реєстрації може бути здійснене на підставі рішення суду виключно щодо позбавлення права власності або користування, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Так, відповідачка не отримувала від Банку вимоги про усунення порушення зобов'язань за договором про іпотечний кредит, та вимоги про звільнення житлового приміщення, про що також свідчив і сам позивач, і звернення на стягнення не відбувалось, а тому, вимоги про виселення відповідача та її неповнолітню дитину є передчасним. Крім цього, позивачем відповідно до ЗУ «Про судовий збір» не доплачено 11 грн. 67 коп. за подачу до суду уточнених позовних вимог від 23.06.2016 року. Третя особа служба в справах дітей Шосткинської міської ради - головний спеціаліст служби у справах дітей [PERSON], заперечує проти позову, мотивуючи тим, що у відповідачки відбувались складні життєві обставини, і з налагодженням фінансово - матеріального стану буде відбуватись погашення боргу, та просить при прийнятті рішення прийняти до уваги інтереси малолітньої дитини. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, а саме: договір про іпотечний кредит № 36-088 від 05.07.2012 р., іпотечний договір № 1384 від 05.07.2012 р., договір купівлі-продажу квартири від 04.06.2012 р., витяг про державну реєстрацію прав від 04.07.2012 р., витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 04.07.2012 р., витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек від 08.08.2012 р., витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження від 05.07.2012р., розрахунок заборгованості за договором про іпотечний кредит № 36 - 088 від 05.07.2012 р. (станом, на 22.06.2016 р.), розрахунок сум інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом, вимогу позичальнику про усунення порушення зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 36 -088 від 05.07.2012 року ( вих. № 05-01/482 від 19.02.2015 р), вимога іпотекодавцю про звільнення житлового приміщення, що є предметом Іпотеки (вих. № 05-01/481 від 19.02.2015р.), копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера позичальника, свідоцтво про державну реєстрацію АТ «Ощадбанк», виписка з Єдиного Державного Реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, довідку про реєстрацію осіб в квартирі відповідачки та її сина, висновок № 40/2016 судової будівельно-технічної експертизи від 06 квітня 2016 проведеного експертом судових будівельно-технічних досліджень [PERSON], про ринкову вартість нерухомого майна в розмірі 515 800 грн., та вартість проведення експертної оцінки складає 1 300 грн., суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05.07.2012 р. було укладено договір про іпотечний кредит № 36-088 між [PERSON] (далі позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10018/088 філії Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк», відповідно до якого (п.1.1.) банк надав позичальнику гротові кошти в сумі 155 000 (сто пятдесят пять тисяч) гривень 00 копійок, а позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 18 (вісімнадцять) % річних в порядку на умовах та в строки, визначені договором про іпотечний кредит. Кредит надавався на 120 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 05.07.2022 року на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 04.07.2012 року, розташованої за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Депутатська, буд. 2. кв. 12. З метою забезпечення виконання зобовязань по вищевказаному договору про іпотечний кредит з [PERSON] було укладено нотаріально-посвідчений іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 1384 від 05.07.2012 р., посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до п.1.1. договору іпотеки, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 12 (дванадцять) по вул. Депутатська, 2 (два) в м. Шостка, Сумської області. Квартира має загальну площу 77.1 кв.м.. житлову площу - 50,2 кв.м., зі всіма невід'ємними її приналежностями, що є власністю Іпотекодавця. Право власності на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі продажу квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського місі.кого нотаріального округу [PERSON], від 04 липня 2012 року за реєстровим № 1363, зареєстрований в Державному реєстрі - правочинів за № 5082816 від 04 липня 2012 року, та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 04.07.2012 року за реєстровим номером 31062619, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію, виданим Шосткинським МРБТІ 04.07.2012 р. № 34709445. У подальшому, позичальник [PERSON], в порушення вимог ст.ст. 525, 1049 Цивільного кодексу України та умов пп. 1.1. 1.5.. 4.3.2.. договору про іпотечний кредит, в односторонньому порядку взятих на себе зобовязань виконує не в повному обсязі, що привело до порушення графіку погашення кредиту та сплати відсотків, у звязку з чим утворилась заборгованість. Станом на 22.06.2016 року становить 134 963 (сто тридцять чотири тисячі девятсот шістдесят три) гривень 09 копійок з них: 117 150 грн. 05 коп. заборгованість за кредитом; 11 061 грн. 02 коп. заборгованість за відсоткам; 4 079 грн. 26 коп. пеня за прострочення кредитом та відсотками; 1 985 грн. 85 коп. інфляційні витрати; 686 грн. 91 коп. 3% річних від простроченої суми, що підтверджено відповідним розрахунком. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строки та в порядку встановленому договором. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» АТ «Ощадбанк» здійснив оцінку нерухомого майна житлового приміщення - трикімнатної квартири загальною (площею 77,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира). Початкова ціна реалізації предмета іпотеки в розмірі 515 800 (пятсот пятнадцять тисяч вісімсот) гривень, визначена на підставі висновку № 40/2016 судової будівельно-технічної експертизи від 06 квітня 2016 проведеного експертом судових будівельно-технічних досліджень [PERSON], вартість проведення експертної оцінки складає 1 300 грн. ( а.с.207-218). Згідно довідки ТОВ «Шосткажилкомсервіс» власником спірного майна є [PERSON] проживає в спірній квартирі разом з малолітнім [PERSON], [INFO], який зареєстрований в спірному житлі з 09.06.2015 р. ( а.с.67). Як встановлено в судовому засіданні спірне житло є постійним місцем проживання відповідачів. Частина 3 ст. 29 Цивільного кодексу України, визначає, що місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з яким вона проживає. Відповідно до ч. 6 ст. 203 ЦК України, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому частиною 2 статті 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Як вбачається з матеріалів справи, Позичальнику рекомендованими листами направлялась вимога про усунення порушення зобов'язань за договором про іпотечний кредит від 05.07.2012 р. № 36-088 (вих. № 05-01 482 від 19.02.2015 р.), а також вимога про звільнення житлового приміщення (вих. № 05- 01 481 від 19.02.2015 р., проте рекомендовані листи повернулись без виконання за кінцевим терміном зберігання ( а.с. 39-41), тобто, Позичальник належним чином про вказані обставини повідомлений не був, і звернення стягнення на предмет іпотеки не відбулось. Пунктом 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Враховуючи вказані положення, суд співставив обставини зі змістом цього поняття, а саме, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та враховує загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України). Судом встановлено, що відповідачка не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, порушує строки платежів, а тому відповідно до умов кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Однак, допущена відповідачем прострочена заборгованість за кредитним договором не завдає збитків банку та не змінює обсяг його прав, оскільки кінцевий строк виконання зобов'язань за кредитним договором 05 липня 2022 року, вартість предмету іпотеки - 515 800 грн., значно, а саме у 3,5 разів перевищує розмір заборгованості, яка виникла у боржника 134 963,09 грн., що є неспівмірним. Частиною 3 статті 39 Закону України "Про іпотеку", передбачено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. В судовому засіданні не знайшли свого належного підтвердження доводи позивача про те, що порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору завдає збитків іпотекодержателю і змінює обсяг його прав. Так, позивачем не зазначено, що саме є збитками за кредитним договором, яку суму становлять збитки, з чого складаються, з яких підстав вбачає ці збитки наявними на час розгляду справи, в якій частині та як саме змінюється обсяг його прав, чим підтверджуються такі обставини. Пояснення позивача стосовно завданих відповідачкою збитків банку носять формальний характер з посиланням на Статут Банку, оскільки йдеться про можливість недоотримання заробітної плати працівниками банку або премії, зменшення статутного фонду на суму заборгованості. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність збитків банку, відсутність зміни обсягу прав банку та явну не співмірність вартості предмету іпотеки та суми заборгованості за кредитним договором. Тобто, позивач не надав суду доказів, в підтвердження своїх вимог та заперечень, як вимагає ст. 60 ЦПК України, що порушення відповідачкою кредитного та іпотечного договору, що завдає збитків позивачу. Стосовно вимог про виселення з квартири слід зазначити наступне. Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною 1 ст.40 закону «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення та передання в іпотеку житлового будинку чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст.109 ЖК Української РСР, у ч.1 якої передбачені підстави виселення. Відповідні роз'яснення, які містяться в п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". При цьому примусове виселення здійснюється за рішенням суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем, а також з позивача підлягає стягненню недоплачений судовий збір в сумі 11 грн. 67 коп. за подачу до суду уточнених позовних вимог від 23.06.2016 року.

Outcome: approved