Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

І. Виклад позиції заявника. [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа - Куликівська районна державна адміністрація Чернігівської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 22.05.2006 року вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії AF №263501 виданий на підставі Розпорядження №64 Куликівської районної державної адміністрації від 23 лютого 2006 року. Даний акт було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №010683500013. При цьому, під час видачі даного акту, фахівцем районного відділу земельних ресурсів, який заповнював бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено помилку, а саме не вірно зазначено прізвище заявника як " [PERSON] ". Тобто у даному документі допущена помилка у останній літері прізвища власника земельної ділянки. Дану помилку було виявлено після того, як у серпні 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Рижко О.О. з заявою про оформлення заповіту на ім`я її доньки [PERSON] . Таким чином, нотаріусом було виявлено помилку та в усній формі повідомлено, що для вирішення питання по суті їй необхідно звернутися до суду. Заявник зазначила, що вирішити питання у досудовому порядку вона не може, оскільки їй на даний час виповнилось 92 роки та поїхати до Куликівської районної державної адміністрації вона не може. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судове засідання заявник, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи - Куликівської районної\~державної адміністрації\~Чернігівської областідо судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії по справі не проводились. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 22.05.2006 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії AF №263501 виданий на підставі Розпорядження №64 Куликівської районної державної адміністрації від 23 лютого 2006 року. У серпні 2019 року заявник звернулась до приватного нотаріуса Рижко О.О. з заявою про оформлення заповіту. Проте, приватним нотаріусом було виявлено в акті на право власності на земельну ділянку серії AF №263501 помилку в призвіщі заявника. Тобто фахівцем районного відділу земельних ресурсів, який заповнював бланк Державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено помилку в написані прізвища заявника, а саме зазначено прізвище заявника як " [PERSON] " замість вірного " [PERSON] ". Отже, з копії паспорта серії [NUMBER] виданого Куликівським РВ УМВС України в Чернігівській області від 14 березня 1997 року вбачається, що прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Крім того в копії довідки про присвоєння індентифікаційного номеру від 06.11.2000 року прізвище заявника також зазначено як " [PERSON] ". V. Оцінка Суду. Згідно з ч.1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України\~визначено які категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Пунктом 6 ч.1 вказаної статті передбачено встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. За змістом ч.2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме від його встановлення залежить правельнісь складання заповіта та відчуження земельної ділянки, а в подальшому реалізація права спадкування земельної дяілянки спадкоємцем, окрім того, іншого порядку встановлення юридичного факту немає. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу, що передбачено ч.1 ст. 315 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Заявник, відповідно до заяви не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved