Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

Дніпропетровський обласний центр зайнятості звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. В обґрунтування позовних вимог вказали, що [PERSON] 19 грудня 2019 року звернувся до Царичанської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості щодо працевлаштування. На виконання наказу Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 18.10.2016 року №188 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Дніпропетровської області» та наказу Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 29.03.2018 року №74 «Про створення філій Дніпропетровського обласного центру зайнятості» Царичанський районний центр зайнятості, було реорганізовано у Царичанську районну філію Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Наказом Царичанської районної філії від 20.12.2019 pоку № НТ191220 [PERSON] було надано статус безробітного відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 pоку №5067-VI (далі - Закон України «Про зайнятість населення») та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з 26.12.2019 року відповідно до пунктів 1, 3, 4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІП (далі - Закон № 1533-ІІІ) та п.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 року № 613. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62 Царичанською районною філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості 24.03.2020 року було проведено розслідування страхового випадку щодо [PERSON] , про що складений акт №8 від 24.03.2020 року та було виявлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Царичанської районної державної адміністрації з 19.12.2019 року та отримує компенсаційну виплату по догляду за інвалідом II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Згідно ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», якщо особа здійснює догляд за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує ірошову допомогу на догляд за ним відповідно до законодавства, така особа не може перебувати на обліку в службі зайнятості як безробітна та має право на отримання у службі зайнятості тільки інформаційно-консультаційніх послуг Відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» та заяви про надання статусу безробітного, [PERSON] був попереджений, що підтверджується його особистим підписом під заявою, що у разі отримання допомоги по безробіттю незаконним шляхом він повинен буде повернути її, а в разі відмови від добровільного повернення отриманих коштів Дніпропетровський обласний центр зайнятості має право стягнути цю суму у судовому порядку. Як безробітний та застрахована особа [PERSON] порушив ч.2 ст.36 Закону №1533-111 - особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, з боку [PERSON] має місце навмисне приховування інформації і невиконання своїх обов`язків. З 24.03.2020 року (наказ Царичанської районної філії № НТ 200324) [PERSON] було знято з обліку як безробітну особу та припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з призначенням допомоги по безробіттю на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Фактично [PERSON] було незаконно отримано допомогу по безробіттю за період з 26.12.2019 року по 24.03.2020 року в сумі 11021,63 грн. 25.03.2020 року директором Царичанської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості був виданий наказ № 12 про необхідність повернення [PERSON] незаконно отриманих коштів в сумі 11021 грн. 63 коп. 27.03.2020 року Царичанською районною філією Вергуну Ю.Б. рекомендованим листом було надіслано повідомлення про необхідність з`явитися 29.03.2020 року до Царичанської філії з метою ознайомлення з актом розслідування страхового випадку. Станом на 12 травня 2020 року боржником було повернуто кошти в сумі 5247 грн. 06 коп. Залишок заборгованості у сумі 5774 грн. 57 коп. у добровільному порядку не повернутий. Оскільки [PERSON] ігнорує подальше повернення витрачених державою коштів, це є підставою для звернення Дніпропетровського обласного центру зайнятості із позовом до суду. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.4 Закону України "Про зайнятість населення", ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", прохають суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості (вул. Ю. Савченко, 12, м.Дніпро, 49006,) на р/р UА 578201720355499000001706186 Держказначейська служба України, м. Київ , МФО 820172, код ЄДРПОУ 03490909, кошти в сумі 5774 (п`ять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 57 коп., виплачені як допомога по безробіттю, та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн. Представник позивача Дніпропетровського обласного центру зайнятості - Хорольський А.В. в підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у підготовчому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне. [PERSON] 19 грудня 2019 року звернувся до Царичанської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості щодо працевлаштування (а.с.13). Наказом Царичанської районної філії від 20.12.2019 pоку № НТ191220 [PERSON] було надано статус безробітного відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 pоку №5067-VI (далі - Закон України «Про зайнятість населення») та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі з 26.12.2019 року відповідно до пунктів 1, 3, 4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІП (далі - Закон № 1533-ІІІ) та п.2 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 року № 613 . Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 року №60/62 Царичанською районною філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості 24.03.2020 року було проведено розслідування страхового випадку щодо [PERSON] , про що складений акт №8 від 24.03.2020 року та було виявлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Царичанської районної державної адміністрації з 19.12.2019 року та отримує компенсаційну виплату по догляду за інвалідом II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду (а.с.14). Згідно ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», якщо особа здійснює догляд за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує ірошову допомогу на догляд за ним відповідно до законодавства, така особа не може перебувати на обліку в службі зайнятості як безробітна та має право на отримання у службі зайнятості тільки інформаційно-консультаційніх послуг Відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» та заяви про надання статусу безробітного, [PERSON] був попереджений, що підтверджується його особистим підписом під заявою, що у разі отримання допомоги по безробіттю незаконним шляхом він повинен буде повернути її, а в разі відмови від добровільного повернення отриманих коштів Дніпропетровський обласний центр зайнятості має право стягнути цю суму у судовому порядку. Як безробітний та застрахована особа [PERSON] порушив ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, з боку [PERSON] має місце навмисне приховування інформації і невиконання своїх обов`язків. З 24.03.2020 року (наказ Царичанської районної філії № НТ 200324) [PERSON] було знято з обліку як безробітну особу та припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з призначенням допомоги по безробіттю на підставі документів, що містять неправдиві відомості. Фактично [PERSON] було незаконно отримано допомогу по безробіттю за період з 26.12.2019 року по 24.03.2020 року в сумі 11021,63 грн. (а.с.12). 25.03.2020 року директором Царичанської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості був виданий наказ № 12 про необхідність повернення [PERSON] незаконно отриманих коштів в сумі 11021 грн. 63 коп. (а.с.15). Станом на 12 травня 2020 року боржником було повернуто кошти в сумі 5247 грн. 06 коп. Залишок заборгованості у сумі 5774 грн. 57 коп. у добровільному порядку не повернутий. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи в повному обсязі з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплат. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Таким чином, судовий збір в розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved