Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з з позовом до відповідача, зазначивши, що на балансі та утриманні філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" у період з 01 січня 2015 року по 23 серпня 2017 року знаходився робітничий гуртожиток сімейного типу, який належав до державного відомчого житлового фонду, входив до складу цілісного майнового комплексу позивача та розташований за адресою: [ADDRESS] . За позивачем гуртожиток був зареєстрований на праві господарського відання. У період перебування гуртожитку на балансі позивача з 01 січня 2015 року деякі мешканці, які зареєстровані та проживали в гуртожитку на законних підставах, не здійснювали оплату за житлову площу та комунальні послуги, чим завдають збиток позивачу. Рахунок на оплату за проживання в гуртожитку виставлявся відповідно до калькуляції плати за проживання в гуртожитку, затвердженої позивачем у встановленому порядку. Плата за користування гуртожитком включає електроенергію, тепловодопостачання та інші складові, що видно з розрахунку-калькуляції. Так, відповідач, який зареєстрований в кімнаті № 59 гуртожитку, з травня 2017 року несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за житлову площу та комунальні послуги, внаслідок чого борг перед позивачем станом на день звернення до суду становить 1709,67 грн.. Відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг між філією "ІГЗК" ПАТ "ОГХК" та [PERSON] не звільняє останнього від оплати за комунальні послуги. Загальна сума, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача становить 2067,99 грн. із яких: 1709,67 грн. - сума основного боргу; 157,84 грн. , інфляційні витрати; 59,51 грн. три відсотки річних. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи (ухвалу про прийняття справи до свого провадження отримав 11.12.2020 року), відзив на позов не подав, надав заяву про визнання позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення з наступних підстав: Згідно ст.19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних відносинах. У примірному положенні про гуртожитки, затвердженому Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 27 квітня 2015 року №84, а саме в п. 2 ч. 4 та в ч. 7 розділу III Користування жилою площею в гуртожитку, зазначено, що особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Відповідна норма зазначена також в правилах проживання та внутрішнього розпорядку в гуртожитку філії "Іршанський ГЗК", а саме в п. 5.3. Розділу 5 Мешканці гуртожитку зобов`язані своєчасно вносити плату у встановлених розмірах за користування гуртожитком та спожиті житлово-комунальні послуги. Так, в п. 9.5. Розділу 9 Правил, плата за проживання в робітничому гуртожитку сімейного типу здійснюється відповідно до розрахунку-калькуляції, затвердженому директором філії "Іршанський ГЗК" та вноситься не пізніше десятого числа місяця наступного за оплачуваним. Особи винні в порушенні правил проживання в гуртожитку, несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п.11.1 Розділу 11 Правил). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань, повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі, що зазначено в постанові Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора ( ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що на балансі філії "Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат" Публічного акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" знаходився робітничий гуртожиток сімейного типу за адресою: [ADDRESS] . Відповідач був зареєстрований та проживав в кімнаті №59 , з травня 2017 року несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював оплату за житлову площу та комунальні послуги, утворився борг в сумі 1709,67 грн. Згідно виписки з балансу заборгованість [PERSON] за проживання в робочому гуртожитку філії "ІГЗК" ПАТ "ОГХК" станом на 25.01.2018 року становить 1709,67 грн.. Відповідно до розрахунків представлених позивачем 3% річних від суми заборгованості становить 59,51 грн., а інфляційні витрати складають 157,84 грн.. Виходячи з вищевикладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за проживання в гуртожитку та комунальні послуги у розмірі 2067,99 грн.. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved