Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

28.11.2016 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулося в інтересах виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 29797,22 гривень. Позивач у позові вказав, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS], користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО "Дружківкатепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго". Але за послуги сплачувала не регулярно. Станом на 31 липня 2016 року за нею значиться заборгованість перед ОКП "ДТКЕ" ВО "Дружківкатепомережа" у розмірі 29797,22 гривень. 05 вересня 2016 року ухвалою Дружківського міського суду було відмовлено у прийняті заяви про видачу судового наказу. Просить стягнути на їх користь з відповідачки цю заборгованість. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, наполягає на задоволенні позовної вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в справі є розписка. Заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. З огляду на це на підставі ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторні, на підставі наявних доказів без фіксації судового процесу. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS], що підтверджується інформаційної довідкою номер 64234983 на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 2008 року (а.с.24-25) . Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Таким чином суд вважає, що відповідачка [PERSON] є споживачем теплопостачання. Згідно особового рахунку № 409 , який відкритий позивачем за об'єктом споживання [ADDRESS] , заборгованість по цій квартирі за послуги з теплопостачання станом на 31 липня 2016 року складає 29797,22 гривень. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875 - IV "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачкою [PERSON] не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачка зобов'язана була вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ці строки оплати послуг наданих з 01 жовтня 2008 року включно сплинули, заборгованість відповідачки, згідно виписки з особового рахунку № 409 складає 29797,22 гривень. З особового рахунку № 409, який відкритий позивачем за об'єктом споживання - [ADDRESS], вбачається, що зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що в спірний період відповідачка надані послуги з теплопостачання (централізоване опалення) оплачувала нерегулярно та не в повному обсязі (а.с. 4-5 ), а тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідачки в примусовому порядку. Відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачкою не виключає обов'язок сплачувати ці послуги. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідачка своїми діями підтвердила наявність між нею та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідачки виникли щомісячні обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України "Про житлово-комунальні послуги" такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачкою не позбавляє відповідачку обов'язку сплатити фактично отримані нею послуги з централізованого опалення квартири. Плата за теплову енергію, передбачена до 2005 року Правилами надання послуг з водою, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями) та Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630, відповідно до ст. 10 Правил № 1497 р. - плата за послуги вноситься щомісячно по нормам та тарифам, встановленим обласними держадміністраціями із рахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об'єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачці з вересня 2008 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради № 986 від 05 вересня 2008 року згідно наступного тарифу; 8,42 грн. за 1 кв.м. за місяць. З січня 2011 року згідно ПостановиНаціональної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2010 року № 1838 "Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП "Донецьктеплокомуненерго" згідно наступного тарифу:283, 79 грн. за 1 Гкал.; З 01 жовтня 2014 року згідно Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17 жовтня 2014 року № 146 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надабться населенню суб"єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг згідно наступного тарифу: - для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії -537,18 грн/Гкал; -для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирниї приладів обліку теплової енергії - 13,54 грн. за 1 кв.м за місяць; З 17 квітня 2015 року згідно Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року № 1171 "Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб"єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг згідно наступного тарифу: -для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 814,59 грн/Гкал; -для абонент ів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 20,53 за 1 кв.м. за місяць. Відповідачка не регулярно сплачувала послуги теплопостачання у зв'язку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідачки заборгованості підтверджує невиконання нею обов'язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості 28.11.2016 року, відповідно до частини 3 ст. 118 ЦПК України після винесення 05 вересня 2016 року ухвали про відмову у прийнятті судового наказу (а.с.19 ). Звернення ОКП "Донецьктеплокомуненерго" з заявою по видачу судового наказу в 2016 році відповідно до частини 2 ст. 264 ЦК України перервало перебіг строку позовної давності. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2008 року по 31 липня 2016 року у сумі 29797,22 гривні. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно з частиною 1 частиною ст. 509 ЦК України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини 1 ст. 901, частини 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, право відношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання послуг з централізованого опалення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.10.2008 року по 31.07.2016 року року у сумі 29797,22 грн. Оскільки відповідачка [PERSON] добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з неї у примусовому порядку. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON], як споживачем теплової енергії, з одного боку, та енергопостачальником ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа", з іншого, договір про постачання енергетичними ресурсами не укладався. Але, відсутність письмового договору між сторонами не позбавляє відповідачку, як споживаав послуг, обов'язку оплати наданих послуг з огляду на те, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання та споживання теплової енергії. Про припинення відносин щодо надання послуг відповідач не заявляла. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України , зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ( ч.1 ст.901 ЦК України). Отже, договір про надання послуг є складним зобов'язанням, що складається з двох, органічно поєднаних між собою, зобов'язань: по перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Виходячи з положень ст.ст.524,533-535,625 ЦК України, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони і одночасно, кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Тому, грошовим слід вважати будь - яке зобов'язання, що складається, в тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідносини, які склалися між [PERSON] та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" є зобов'язальними (договірними), грошовими зобов'язаннями, в яких, серед інших прав та обов'язків сторін, праву виконавця (кредитора) - ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" вимагати від замовників (боржника) - [PERSON] сплати грошей за надані послуги по теплопостачанню на його користь відповідає обов'язок відповідача оплатити ці послуги. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно - правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57 - 60, 131 - 132, 137, 177, 179, 185, 194, 212 - 215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. Аналогійний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-1825цс15, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З матеріалів справи вбачається, що інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2008 року по 31 липня 2016 року становлять 14858,60 грв., а 3% річних за вказаний період - 3025,35 грв.( а.с. 4). Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] стягується судовий збір у сумі 1378 гривень 00 коп. на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі Виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" . На підставі ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 130, 131, 174, 209, 210, 212-215, 223 ЦПК України, та

Outcome: approved