Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який є непрацездатним особою із інвалідністю з дитинства І-ї групи (підгрупа «А») у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дати подання позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у період з 2001 року по 2004 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , під час перебування у якому у них народився син: [PERSON] , [INFO] ,\~який\~є особою\~з інвалідністю\~з дитинства\~І-ї\~групи (підгрупи\~«А»),\~перебуває на\~обліку в\~лікаря психіатра\~з діагнозом\~-\~важка розумова\~відсталість внаслідок\~вродженого гіпотиреозу.\~11.06.2004\~шлюб між\~позивачем та\~відповідачем розірвано,\~після чого\~сторони проживають\~окремо. На даний\~час син-інвалід,\~який досяг\~повноліття,\~є непрацездатною\~особою,\~потребує постійного\~стороннього догляду\~та опіки,\~проживає разом\~з позивачкою,\~яка його\~утримує,\~виховує та\~піклується про\~нього. Добровільно кошти на утримання сина відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки проживає та працює в Республіці Польща та має постійний дохід. У зв`язку із чим, позивачка вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог, відповідач 30.11.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що посилання позивачки на те, що він ніби-то проживає та працює в Республіці Польща є надуманими та не підтверджуються жодними доказами. Фактично він на даний час не працює, на його утриманні перебувають дружина [PERSON] , малолітня донька [PERSON] , [INFO] та пасинок [PERSON] . Також до складу його сім`ї входять батьки [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] , [INFO] , які досягли пенсійного віку та є непрацездатними. В свою чергу [PERSON] , [INFO] , будучи особою з інвалідністю І-ї групи, підрупи «А», щомісячно отримує державну соціальну допомогу в розмірі 3516,40 грн. Крім того, у січні 2021 підвищено розмір надбавки на догляд за особами з інвалідністю до 150 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Наведене спростовує твердження позивача про потребу сина в матеріальній допомозі. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.12.2020 провадження у даній справі зупинялося до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 716/1744/20 за заявою [PERSON] про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення над ним опіки. Згідно ухвали Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.03.2021 провадження у справі поновлено у зв`язку із усуненням обставин, які викликали зупинення провадження у даній справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.02.2001 по 11.06.2004 та є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними доказами (а.с.4-7). Згідно з довідкою МСЕК серії 12ААБ №857264 та заключенням ЛКК №730 від 14.08.2020 Чернівецької обласної психіатричної [PERSON] встановлена І група, підгрупи «А» інвалідності безтерміново. На даний час шлюб між сторонами розірвано, після чого сторони проживають окремо. Згідно довідки Заставнівської міської ради Чернівецької області №2614 від 23.09.2020, крім сина [PERSON] , 2002 р.н., до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , входять: її чоловік [PERSON] ,1979 р.н., дочка [PERSON] , 2005 р.н., та син [PERSON] , 2016 р.н. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] доходи її сім`ї складаються із заробітної плати [PERSON] , розмір якої як з`ясовано в судовому засіданні становить 5400 грн на місяць та пенсії по інвалідності на сина [PERSON] . Разом із сім`єю позивачки також проживає її непрацездатна матір [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно довідки Заставнівської міської ради №3060 від 10.11.2020 відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , його теперішня сім`я складається із дружини [PERSON] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та пасинка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи (а.с.38, 41-43,46). Також, у відповідача є непрацездатні батьки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями пенсійних посвідчень (а.с.39). З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] коштів на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , який потребує стороннього догляду і самостійно не може себе матеріально забезпечити, добровільно не надає, основні витрати по його утриманню на даний час несе мати [PERSON] , у якої на утриманні знаходиться ще двоє інших неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.\~198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст.\~200\~ч.\~1\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Системний аналіз змісту ст.ст. 198, 200 СК України діє підстави дійти висновку, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальні допомозі. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також ст.\~182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв`язку можна дійти висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання повнолітньої працездатної дитини можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: наявності повнолітньої непрацездатної дитини, її потреби у матеріальному забезпеченні та наявності у батька (матері) можливості надавати таку матеріальну допомогу. Згідно з ч. 4 ст.\~1\~Закону України\~"Про\~прожитковий мінімум" до осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку. Відповідно до абз. 17 ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~"Про\~загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого ст.\~26\~цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. \~Положення ч. 3 ст.\~75\~СК України відносять до категорії "непрацездатні" осіб з інвалідністю I, II та III групи. \~Отже, повнолітньою непрацездатною дитиною у розумінні ст.\~198\~СК України є повнолітні син або дочка, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю (таке ж тлумачення\~\~\~\~указаного\~\~ поняття\~\~здійснено\~\~Конституційним\~\~Судом\~\~України\~\~у\~\~рішенні від 11 лютого 2014 року №1-рп/2014). За приписами ст.\~1\~Закону України\~"Про\~реабілітацію осіб\~з інвалідністю\~в Україні" особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється І, ІІ чи ІІІ група інвалідності (ч. 3 ст. 7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні"). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом важка розумова відсталість, внаслідок вродженого гіпотеріозу, є інвалідом І групи, підгрупи «А» (а.с.9,11-13). Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 01.02.2021 у цивільній справі № 716/1744/20, яке набрало законної сили 04.03.2021, його визнано недієздатним та призначеного його опікуном його матір [PERSON] (а.с.61-62). [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Заставнівської районної державної адміністрації м. Заставна та щомісячно отримує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», як особа з інвалідністю з дитинства І групи підгрупи «А» з 15.04.2020 довічно в сумі 3516,40 грн., з яких: 1712, 00 грн. розмір державної соціальної допомоги, 1804,40 грн. надбавка на догляд за особами з інвалідністю (а.с.37). Зважаючи на те, що [PERSON] має важке захворювання, потребує лікування, ураховуючи розмір щомісячного доходу [PERSON] , суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги. Саме по собі отримання [PERSON] доходів, що є рівними чи навіть більшими за розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, не свідчить про те, що [PERSON] не потребує матеріальної допомоги від батька (такий висновок суду корелюється з правовими позиціями Верховного Суду, сформульованими у постанові від 05 вересня 2019 року у справі №212/1055/18-ц та постанові від 12.09.2019 у справі № 459/1381/18). При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд зазначає, що позивачкою не надано відомостей та доказів про джерела доходів відповідача, які судом могли бути встановлені та взяті до уваги при постановленні даного рішення, а відповідачем, в свою чергу не надано належних та допустимих доказів, підтверджуючих скрутний матеріальний стан та наявність об`єктивних обставин, які б унеможливлювали сплату допомоги в розмірі, встановленому судом. Відтак, об`єктивно оцінюючи матеріальну спроможність відповідача, суд вважає вимоги позивачки про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина в розмірі 1/4 частини всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячнозавищеними та такими, що не належно обґрунтовані та доведені, а тому, з урахуванням матеріального становища відповідача, який є здоровою працездатною особою, рівності обов`язку батьків щодо утримання сина, проживання з позивачкою повнолітнього сина, наявність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із 04.03.2021, з дати набрання законної сили рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 01.02.2021, яким повнолітнього [PERSON] визнано недієздатним та встановлено над ним опіку в особі [PERSON] . За приписами п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням наведеного, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 гривень. На підставі наведеного, ст.ст. 181, 198, 200 СК України,

Outcome: partial