Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

10 червня 2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилається на те, що 31 липня 2013 року о 19 год. 10 хв. в районі електроопори № 258 на вул. Набережна Заводська в м. Дніпропетровську, відповідач керуючи автомобілем [NUMBER], [NUMBER], якому заподіяв механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2013 року, відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта складає 9 374,04 грн. Частину страхового відшкодування у розмірі 7 694,04 грн. позивач перерахував на рахунок вигодо набувача безготівково, а іншу частину у розмірі 1 680,00 грн. в рахунок взаємозаліку однорідних боргів, яким припинили зобовязання позивача перед страхувальником. 19 березня 2015 року було відшкодовано суму збитків за вищезазначеним страховим випадком у сумі 8 874,04 грн., виходячи із розрахунку 9 374,04 грн. 500,00 грн. франшизи за полісом № АС 2039605. У звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на його користь сплачене страхове відшкодування у розмірі 500,00 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 31 липня 2013 року з вини відповідача, який керував автомобілем "ВАЗ 21063", державний номерний знак [NUMBER], власником якоє є [PERSON], скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить їй на праві власності (а.с. 14, 15, 16). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровської області від 04 вересня 2013 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 31). 01 серпня 2013 року [PERSON] подала позивачу заяву про настання ДТП (а.с. 11). Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта оцінщика № 02-08-13 від 07 серпня 2013 року складає 9\~374,04\~грн. (а.с. 17-29). 14 серпня 2013 року [PERSON] подала позивачу заяву про виплату грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с. 13). Згідно бухгалтерської довідки від 28 серпня 2015 року, [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 9 374,04 грн. (а.с. 40). Судом встановлено, що позивач 04 лютого 2014 року звертався до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", цивільно-правова відповідальність в якій зареєстрував відповідач [PERSON] (а.с. 33), та на вимогу чого ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" перерахувала на рахунки позивача суму страхового відшкодування у розмірі 8 874,04 грн., що підтверджується витягом звіту по банківським рахункам позивача (а.с. 34). 13 березня 2015 року позивач звертався до відповідача із вимогою добровільно компенсувати розмір франшизи у розмірі 500,00 грн. (а.с. 35). Доказів сплати виплаченої суми франшизи за страховим полісом відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пп. а) п.41. 1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ відшкодовує шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 993, 1191 ЦК України до страхової організації, що сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яку особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право вимагати в порядку регресу з власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Внаслідок викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та наявні всі підстави для задоволення позову із стягненням на користь позивача з відповідача суми в розмірі 500,00 грн., виплаченого страхового відшкодування у вигляді франшизи за страховим полісом № АС 2039605. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved