Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

06.03.2019 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просить заборонити відповідачу експлуатацію за цільовим призначенням нерухомого майна квартир [ADDRESS] житловому [ADDRESS] [ADDRESS] до введення об*єкту в експлуатацію у встановленому законом порядку. Також, просить відшкодувати понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради за зверненням [PERSON] від 09.08.2018 було призначено позапланову перевірку на об`єкті: «Об`єкт будівництва по [ADDRESS] ». Під час виходу на вказаний об`єкт суб`єкт містобудування, що має відношення до даного об`єкта з відповідними підтверджуючими документами був відсутній. 05.09.2018 інспекцією сумісно з представниками адміністрації Київського району та КП «Жилкомсервіс» під час виходу на об`єкт встановлено факт наявності окремо розташованої будівлі у дворі житлового будинку по [ADDRESS] . Доступу до приміщень будівлі не було, будівельні роботи не проводились. Згідно інформації представників КП «Жилкомсервіс» в зазначеній будівлі розташовані квартири [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації КП «ХМБТІ» право власності на квартири [ADDRESS] загальною площею 300 кв. м. виникло у гр. [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2008 № 2-2412/08/16. Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що [PERSON] був власником двокімнатної квартири [ADDRESS] 44,5 кв.м. у житловому будинку, що розташований по [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 13.11.2007. В подальшому [PERSON] власними силами та за власний рахунок здійснив реконструкцію вказаного житлового будинку та здійснив перепланування квартир, об`єднавши їх в одну та переобладнав підвал та горище. Внаслідок реконструкції за рахунок підвалу та горища площа будинку збільшилась та складає 300 кв.м. Вказує, що за результатами ознайомлення з матеріалами справи № 2-2412/08/16 встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.05.2009 задоволено заяву Харківської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2008, вказане рішення скасовано, а справу призначено до нового розгляду. В подальшому, ухвалою Київського районного суду м. Харкова за заявою [PERSON] вказану позовну заяву залишено без розгляду. Станом на 05.09.2018 згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2017, на праві приватної власності належать [PERSON] . Згідно інформації Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, рішень Харківської міської ради про надання дозволів на розробку проектів землеустрою, надання земельної ділянки для розміщення, здійснення будівництва, збереження вказаного об`єкту не приймались. Згідно інформації Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, документи на право власності або користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , для експлуатації та обслуговування прибудови не обслуговуються, рішень Харківської міської ради стосовно надання дозволу на розробку проекту відведення або в оренду земельної ділянки не приймалося. Згідно інформації Департаменту комунального господарства Харківської міської ради, у дворі житлового будинку [ADDRESS] ), власником якого є фізична особа - [PERSON] (на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2017). Опалення вказаного будинку здійснювалось автономно за допомогою газового обладнання (відповідно технічного паспорту). Згідно інформації Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головне управління держпродспоживслужби в Харківській області Харківське міське управління, 20.11.2018 о 14.00 під час виходу на місце встановлено, що впритул до багатоповерхового житлового будинку по [ADDRESS] розташована триповерхова будівля, функціональне призначення якої встановити не є можливим. На момент розгляду звернення будівлі не експлуатується, проте зі слів заявника в будівлі періодично проводяться будівельні та ремонті роботи. Джерелом можливого забруднення атмосферного повітря є димохід від котла, труба якого розташована на рівні 3-го поверху, розташованого впритул житлового будинку по [ADDRESS] , що не відповідає вимогам п.9.3.3 ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні», п.6.8.11 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування». Під час будівництва та реконструкції будівлі, розташованої поруч з житловими будинками [ADDRESS] , порушено дотримання вимог п.п. 3.13,10.29, 10.30 ДБН 360- 92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме, під час будівництва та реконструкції не забезпечена достатня інсоляція приміщень існуючого житлового будинку, не витримані відстані (побутові розриви) між будинками. Згідно інформації Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, житловий будинок по [ADDRESS] поверховий, 4-х під`їздний, цегловий, 1917 року побудований. Покрівля шатрова, шиферна. Будинок обладнаний централізованою системою опалення (п`ятиповерхова частина), водопостачання, електро та газопостачання. Квартири [ADDRESS] житлового [ADDRESS] . Відповідно договору купівлі-продажу № 1106 від 22.08.2017 року власником двох квартир загальною площею 300,0 м2, житлової 136,7 м2 є [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту квартири обладнані автономним опаленням. На момент обстеження роботи по переобладнанню і реконструкції житлового будинку не проводились. Власником виконувались роботи по ремонту покрівлі з заміною дерев`яних конструкцій за власні кошти. При обстежені квартир №№ 4а, 46 встановлено, що квартири обладнані двохконтурними газовими котлами. Для виводу продуктів горіння на покрівлю будинку виведені дві азбестові труби. Твердотоплений котел не виявлений. Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва Управлінням не надавались. Станом на теперішній час в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України (діє з 2011 року), відсутня інформація щодо вищевказаного об`єкта. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про планування та забудову території», ст.ст. 331, 376 ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України № 1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» позивач просить заборонити [PERSON] експлуатацію за цільовим призначенням нерухомого майна квартир [ADDRESS] житловому [ADDRESS] [ADDRESS] до введення об*єкту в експлуатацію у встановленому законом порядку. Згідно ухвали судді Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2019 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позову. 28.03.2019 року до суду подана заява про усунення недоліків позову. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року відкрито провадження по даній справі за позовом Харківської міської ради та призначено підготовче судове засідання. 19.04.2019 року подані заперечення на позов відповідача [PERSON] , в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що вона є власником квартир [ADDRESS] і право власності на вищезазначені об`єкти нерухомості набуто нею на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2017 року, укладеного між нею та ТОВ "Компанія з управління активами "Будівельні проекти", та зареєстровано у Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно у відповідності до чинного законодавства України. Вказує, що будинок по [ADDRESS] побудований в 1917 році, та є багатоквартирним будинком. На її думку, обов`язок щодо введення будинку до експлуатації покладається на забудовника і вважає, що в термін близько 100 років з моменту побудови вказаний будинок повинен бути введеним в експлуатацію, і відповідно введені в експлуатацію квартири, щодо яких є спір. Зазначає, що не проводилися будь-які будівельні роботи, в тому числі з облаштування автономного опалення, і таким чином, нею не порушуються та не можуть бути порушено норми ДБН В.2.5-77:2014 "Котельні", ДБН 67:2013 "Опалення, вентиляція та кондиціонування", ДБН 3604 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", на які посилається позивач. Чинним законодавством України не передбачений обов`язок перевіряти походження майна у продавця, яке зареєстровано належним чином і інформація про яке міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або наявність документів щодо введення будинку в ціле окремих квартир в цьому будинку в експлуатацію. Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власності, право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2019 року закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд. Під час підготовчого провадження залучено в якості третьої особи [PERSON] . Третьою особою - [PERSON] подані до суду пояснення, в яких той підтримує позовні вимоги Харківської міської ради та просить їх задовольнити. Зазначає, що за його зверненням було проведено перевірки квартир відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Третя особа також підтримав заяву Харківської міської ради. Представник відповідача заперечував щодо позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, які присутні в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що відповідач [PERSON] є власником квартир [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 22.08.2017 року. Право власності відповідача на дані квартири зареєстровано у Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.10.2018 року. (а.с. 16-18,95-99). Станом на теперішній час у суду відсутні дані про скасування реєстрації права власності на зазначені квартири за відповідачем. Також, судом встановлено та підтверджується інформацією Департаменту житлового господарства Харківської міської ради, що житловий будинок по [ADDRESS] поверховий, 4-х під`їздний, цегловий, 1917 року побудови. Покрівля шатрова, шиферна. Будинок обладнаний централізованою системою опалення (п`ятиповерхова частина), водопостачання, електро та газопостачання. Квартири [ADDRESS] . Згідно інформації Департаменту комунального господарства Харківської міської ради, у дворі житлового будинку [ADDRESS] триповерховий житловий будинок ( [ADDRESS] ), квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] знаходяться у цьому флігелі житлового будинку [ADDRESS] . Опалення вказаного будинку здійснюється автономно за допомогою газового обладнання (відповідно технічного паспорту). Звертаючись з позовом до суду Харківська міська рада зазначає, що за зверненням [PERSON] від 09.08.2018 щодо проведення будівельних робіт було призначено позапланову перевірку на об`єкті: «Об`єкт будівництва по [ADDRESS] » та під час виходу на вказаний об`єкт було встановлено факт наявності окремо розташованої будівлі у дворі житлового будинку по [ADDRESS] . Також, було з*ясовано власника квартир №№ 4а, 4б та при обстежені квартир №№ 4а, 46 встановлено, що квартири обладнані двохконтурними газовими котлами. Для виводу продуктів горіння на покрівлю будинку виведені дві азбестові труби. Твердотопливний котел не виявлений. Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва Управлінням не надавались. Вказують, що станом на теперішній час в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України (діє з 2011 року), відсутня інформація щодо вищевказаного об`єкта. Суд, досліджуючи позов та матеріали справи в повному обсязі, приходить до висновку, що вимоги позивача про заборону [PERSON] експлуатацію за цільовим призначенням нерухомого майна - квартир [ADDRESS] житловому будинку № [ADDRESS] до введення об*єкту в експлуатацію у встановленому законом порядку є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В статті 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В рішеннях Європейський Суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Вимога досягнення такого балансу відображена в цілому в побудові ст. 1 Першого протоколу, включно з другим реченням, яке необхідно розуміти у світлі загального принципу, викладеного в першому реченні. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О.» та інші проти Бельгії »). Також, в рішенні Європейського Суду з прав людини «Денисова и Моисеева против России» від 01.04.2010 року та «Case of Rummi v.Estonia» від 15.04.2015 року, встановлено порушення статті 1 протоколу № 1 Конвенції, яка гарантує право власності на майно та обґрунтованість підстав для його володіння, поки не доведено інше. Таким чином, всіма дослідженими доказами під час судового розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартир [ADDRESS] з жовтня 2018 року і її право власності на дане нерухоме майно не скасоване, а підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які містяться в матеріалах справи, та не заперечується сторонами. Дослідженими доказами, які надані суду під час розгляду справи також не доведено, що саме [PERSON] проводила або проводить будь-які будівельні роботи у квартирах [ADDRESS] . Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] не здійснює та не здійснювала будівельні роботи і дані обставини не спростовані ані позивачем, ані третьою особою. А тому, доводи позивача про необхідність отримання дозволу на введення об*єкту в експлуатацію є безпідставними та необґрунтованими, з посиланням на необхідність введення об*єкта в експлуатацію після закінчення будівництва. Також, не знайшло свого підтвердження і доводи позову щодо димоходу від котла, труба якого розташована на рівні 3 поверху, впритул до будинку [ADDRESS] , оскільки суду не представлені докази на підтвердження того, що цей димохід має будь-яке відношення до квартир [ADDRESS] , власником яких є відповідачка. За наданими доказами представником відповідача (а.с. 100-105) газовий котел, який має відношення до квартир [ADDRESS] пройшов перевірку, придатний до експлуатації і порушень не виявлено. Будь-якихось інших доказів про невідповідність ДБН В.2.5-77:2014 "Котельні", ДБН 67:2013 "Опалення, вентиляція та кондиціонування" з боку відповідача суду на час розгляду справи надано не було. При цьому, суд також звертає увагу на те, що за поясненнями сторін в судовому засіданні не всі квартири у флігелі за адресою: [ADDRESS] належать відповідачу [PERSON] . Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача та зазначає, що заборона експлуатації нерухомого майна - квартир [ADDRESS] за тих підстав, які вказані у позові є втручанням у право [PERSON] на вільне володіння своїм власним майном. На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю. Крім того, суд зазначає, що за положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При розгляді даної справи, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду за неналежним захистом, враховуючи обставини справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed