Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з вересня 2003 року по теперішній час він працює на посаді директора ДП "Скіпетр" ПБП "Альянс". Протиправність СБУ в Полтавській області полягає в завданні йому матеріальної шкоди у звязку з протиправним поширенням недостовірних відомостей та невчасним поновленням порушеного права. Так, старший лейтенант [PERSON], не перевіривши належним чином дані оперативно-слідчих дій, подав сфабриковані та неперевірені дані до Октябрського районного суду м.Полтави, яким було прийнято постанову № 4а-970/10 та надано дозвіл на проведення огляду. 30 серпня 2010 року при проведенні огляду працівники УСБУ в Полтавській області, не знайшовши доказів, висунутих проти підприємства звинувачень, вилучили обладнання підприємства, що суперечить ст.30 Конституції України. 15 вересня 2010 року в ході обшуку знову було вилучено обладнання підприємства. Постановою від 09 вересня 2010 року працівниками УСБУ України в Полтавській області було порушено кримінальну справу, яка була скасована ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 28 жовтня 2010 року. Напередодні, 27 жовтня 2010 року тими ж працівниками було здійснено черговий обшук, в ході якого були вилучені компютерний блок та документація підприємства. На свій запит до УМВС України в Полтавській області стосовно матеріалів у справі ДП "Скіпетр" отримало відповідь, що вилучені УСБУ в Полтавській області речі та матеріали до УМВС України в Полтавській області не надходили. 01. червня 2011 року була порушена кримінальна справа за ч. ст.176 КК України. 07 червня 2011 року він звернувся до суду зі скаргою на зазначену постанову. Постановою Чутівського районного суду Полтавської області від 26 липня 2011 року його скарга залишена без задоволення. 09 вересня 2010 року слідчим слідчого відділу УСБУ в Полтавській області [PERSON] було винесено постанову про порушення відносно нього кримінальної справи за ч.1 ст.361 КК України. В рамках кримінальної справи 30 серпня 2010 року було проведено огляд місця події - його житла, 15 вересня 2010 року було проведено обшук його житла, а 27 жовтня 2010 року - обшук орендованого приміщення офісу ДП "Скіпетр"., в ході якого вилучено належне йому обладнання : 18 супутникових ресиверів, 15 дистанційних пультів, станція "Політрон" із 10 вмонтованими модуляторами та системний блок. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 28 жовтня 2010 року постанова про порушення відносно нього кримінальної справи від 09 вересня 2010 року за ознаками ч.1 ст.361 КК України скасована.09 листопада2010 року слідчий слідчого відділу УСБУ в Полтавській області [PERSON] виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно нього та направив матеріали перевірки за підслідністю до УМВС України в Полтавській області для проведення перевірки щодо наявності в його діях злочину, передбаченого ч.1 ст.176 КК України. Вилучене 30 серпня 2010 року, 15 вересня 2010 року та 27 жовтня 2010 року обладнання визнано речовими доказами по кримінальні справі, порушеній 01 червня 2011 року старшим слідчим слідчого відділу Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області [PERSON] по факту порушення авторського права та суміжних прав та більше двох з половиною років зберігалося в камері речових доказів Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області. У звязку з цим, він, як підприємець - керівник ДП "Скіпетр" ПБП "Альянс" поніс значні збитки внаслідок істотного зменшення кількості каналів мовлення у власній мережі. 15 листопада 2012 року ДП "Скіпетр" отримало майно підприємства : компютерний блок, станція "Політрон", 18 супутникових ресиверів. При монтажі обладнання виявлено, що 9 ресиверів не працюють. Протиправність діянь УСЬУ в Полтавській області полягають у завданні позивачу матеріальної шкоди у звязку з протиправним поширенням недостовірних відомостей та невчасним поновленням порушеного права. Позивач з метою спростування недостовірної інформації змушений був звертатися до суду. Крім того, він вимушений був повторно звертатися з клопотанням про повернення вилучених речей та направляти претензію. Протиправність діянь Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області полягає в тому , що виконуючий обовязки слідчого СВ лейтенант міліції [PERSON] на колегії суддів Апеляційного суду 17 серпня 2011 року по справі № 10-377/2011 за підтримки прокурора Лифаря В.Г., який заперечив проти задоволення скарги, запевнив суд, що йому потрібний ще певний час для передачі справи до суду за ч.1 ст.176 КК України. При цьому, він чітко знав, що ніяких порушень з боку підприємства за ч.1 ст.176 КК України для передачі справи до суду не існує. [PERSON] з метою затягування повернення речей та саботування належного розслідування справи ініціює проведення експертиз через 13 місяців з моменту вилучення речей. На неодноразові клопотання про повернення речових доказів на відповідальне зберігання ніяких дій не вжито. Протиправність прокуратури полягає у тривалому неналежному реагуванні на звернення позивача з проханням втрутитися в ситуацію та у не відновленні порушеного права позивача. Слідчий прокуратури Карлівського району 18 лютого 2011 року відмовляє у порушенні кримінальної справи за ознаками ч.1 ст.176 КК України. Прокурор Карлівського району 11 березня 2011 року скасовує вказану постанову, а 21 березня 2011 року виносить постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, і сам же 30 травня 2011 року її скасовує та направляє до Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області. 09 червня 2011року справа направлена начальнику СУ УМВС України в Полтавській області. Прокуратура не лише бездіяла, а і докладала зусиль до безкінечної низки скасувань та відновлень даної справи. Такий нагляд триває більше двох з половиною років. Отже, незаконне втручання в діяльність підприємства з боку правоохоронних органів протягом більше ніж 4 років та неналежний контроль з боку прокуратури призвели до його моральних страждань, які полягають у сильному душевному хвилюванні, втраті нормальних життєвих відносин, оскільки він вимушений був постійно виправдовуватися перед суспільством про те, що він не вчиняв ніяких злочинів. А оскільки характер його діяльності відрізняється великою кількістю міжособистих стосунків з абонентами, то довго тривалі виправдовування на ці безпідставні звинувачення завдали значної шкоди не дише його нервовій системі. У звязку з цим у нього значно знизився рівень ділової репутації, на ґрунті хвилювань різко погіршився стан здоровя, втратив апетит, його змучило безсоння. Наслідком цього є глибока депресія, труднощі, які виникли, вимагають додаткових зусиль для нормалізації його життя. Моральну шкоду він оцінює в 1753920 грн., яка розрахована за формулою : D = d x fv x i x c ( 1-fs). Зазначену моральну шкоду позивач просить відшкодувати за рахунок держави, зобовязавши Державну казначейську службу України перерахувати на його розрахунковий рахунок 29244825509100 в ПАТ "ПриватБанк" МФО 305299 ОКПО 14360570, призначення - поповнення на карту 5168 7572 7249 8389 ІПН [NUMBER]. Позивачем неодноразово змінювалися позовні вимоги та остаточно позивач просив стягнути моральну шкоду у сумі 4370058,42 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник УСБУ в Полтавській області з позовом не погодився та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що УСБУ України в Полтавській області жодних порушень відносно позивача не вчиняло, його права не обмежувало, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, цивільними та господарськими справами. Відсутні будь-які рішення щодо визнання дій працівників УСБУ в Полтавській області неправомірними. Представник прокуратури Полтавської області з позовом не погодився та просив відмовити у його задоволенні. Надав суду пояснення про те, що позивач був допитаний у якості підозрюваного та йому не було предявлено обвинувачення відповідно до вимог КПК України в редакції 1960 року, його не було незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності. Крім того, предметом розгляду Господарського суду Полтавської області був позов ДП «Скіпетр» до відповідачів, які є відповідачами і у цій справі, та в задоволенні позову було відмовлено за безпідставністю. Вимоги позову, які є предметом розгляду цивільної справи, не відрізняються від вимог, що були предметом розгляду Господарського суду Полтавської області. Представник Державної казначейської служби України з позовом не погодилася, підтримала заперечення представника прокуратури Полтавської області та зазначила, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві, були предметом розгляду Господарського суду Полтавської області та були ним досліджені, нових доказів немає, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Представник Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області в судове засідання не зявився. Від відповідача до суду надійшло заперечення, в якому просить розглядати справу за відсутності відповідача та відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та представника Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області, які просили розглядати справу за їх відсутності. Заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~статтею 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до\~статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України\~визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до\~ч.ч.1,2 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Згідно з ч.7 ст.1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру\~\~у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Згідно ч.2 ст.2 зазначеного Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», у\~\~наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі,\~\~коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели\~\~до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною\~\~ шкодою\~\~ визнаються\~\~ страждання,\~\~ заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу,\~\~ що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Як встановлено в судовому засіданні 30 серпня 2010 року на підставі ухвали судді Октябрського районного суду м.Полтави від 26 серпня 2010 року співробітниками УСБУ в Полтавській області проведено огляд за місцем проживання [PERSON], в ході якого вилучено обладнання підприємства ДП "Скіпетр" (а.с.56-58). 15 вересня 2010 року в ході проведеного обшуку належного помешкання [PERSON] за адресою вказаною вище працівниками УСБУ в Полтавській області\~ вилучено обладнання підприємства (а.с. 64-65). 27 жовтня 2010 року працівниками УСБУ в Полтавській області\~ в ході обшуку орендованого офісу ДП «Скіпетр» ПБП «Альянс» було вилучено обладнання зазначеного підприємства (а.с. 78). 09 вересня 2010 року слідчим СВ УСБУ в Полтавській області [PERSON]\~\~ відносно [PERSON] порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України (а.с.68), яка була скасована ухвалою Апеляційного суду Полтавської області\~ від 28 жовтня 2010 року, так як при порушенні кримінальної справи не було дано оцінку наведеним обставинам щодо наявності в діях [PERSON] ознак злочину, передбаченого ст. 361 КК України. (а.с.70-72). 09 листопада 2010 слідчим СВ УСБУ в Полтавській області [PERSON] винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно нього за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України на підставі п.2 ст.6 КПК України.( в редакції 1960 року).(а.с.81). 23.11.2010 року слідчим СВ УСБУ в Полтавській області [PERSON] матеріали перевірки за підслідністю направлено до УМВС України в Полтавській області, які в подальшому 07.02.2011 року передані до Карлівського РВ УМВС\~ України в Полтавській області для прийняття рішення. 01 червня 2011 року старшим слідчим СВ Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області [PERSON] було порушено кримінальну справу по факту порушення авторського права та суміжних прав за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.176 КК України ( а.с.76 т.1). Вказана постанова була оскаржена [PERSON] та ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 26 липня 2011 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17 серпня 2011 року ( а.с.77-79 т.1), скарга залишена без задоволення. 08 вересня 2013 року старшим слідчим СВ Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області [PERSON] винесено постанову про закриття кримінальної справи за відсутністю в діях [PERSON] ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 176 КК України (а.с. 83-84 т.1). Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що в ході проведеного досудового розслідування було встановлено, що в серпні 2010 року на ДП «Скіпетр» був збій в апаратурі передачі сигналу в кабельну мережу в комутаторі модуляторі сигнал «Політрон», а саме - було розлагоджено передачу каналів в кабельній мережі. Директор [PERSON] здійснював підготовку апаратури до збільшення кількості каналів у мережі. Для здійснення перевірки правильності роботи всього обладнання [PERSON] підключав до обладнання, що здійснює трансляцію різноманітних телевізійних каналів в компютерній мережі, наявні у нього супутникові ресивери. Серед цих ресиверів знаходилися супутникові ресивери телеканалів, які [PERSON] випадково підключив до іншого обладнання кабельної мережі пр проведенні робіт по усуненню неполадок. Таким чином, 30.08.2010 року під час перевірки було виявлено трансляцію каналів, на яких не було відповідних договорів. Але органом досудового розслідування не було встановлено прямого умислу в діях [PERSON] [PERSON] неодноразово звертався з клопотаннями щодо повернення вилучено майна до правоохоронних органів та йому було повідомлено, що вилучене майно визнано речовими доказами та перебуває в кімнаті зберігання речових доказів Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області ( а.с.35 т.1). Аналіз статтей першої та другої Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» дає підстави для висновку, що право на відшкодування моральної шкоди завданої фізичній особі виникає у неї лише у випадку незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру\~\~у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, у разі постановлення виправдувального вироку суду, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримання. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Разом з тим, позивачем не надано суд належних і допустимих доказів щодо незаконного проведення огляду, обшуку, вилучення майна ДП «Скіпетр» ПБП «Альянс», утримання вилученого майна, у зв*язку з чим позивач мав би право на відшкодування шкоди в порядку, передбаченому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». Вказані слідчі дії були повязані з потребами досудового розслідування та на даний час майно повернуто ДП «Скіпетр» ПБП «Альянс». Згідно з витягом з кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013180180000201 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.176 КК України, яке було закрито, та відсутні дані щодо повідомлення певної особи , а саме - [PERSON] про вчинене ним кримінальне правопорушення ( а.с.43 т.3). Крім того, як вбачається з протоколу допиту підозрюваного [PERSON] від 16 вересня 2010 року ( а.с.44 т.3), останній був допитаний у якості підозрюваного та відсутні дані, що йому було предявлено обвинувачення за вимогами КПК України в редакції 1960 року. Як зазначив у судовому засіданні представник прокуратури Полтавської області позивачу обвинувачення не було предявлено та йому не було повідомлено про підозру. Таким чином, юридичні підстави для відшкодування [PERSON] шкоди в порядку, передбаченому\~Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,\~на даний час відсутні, оскільки незаконність вчинених відносно нього процесуальних дій в ході кримінального провадження, не встановлена. Беручи до уваги, що [PERSON] не притягувався до кримінальної відповідальності, до нього не застосовувався\~\~запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, він не затримувався, відсутні дані щодо незаконності проведення обшуку, виїмки, накладення арешту на майно в рамках кримінальної справи, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежували б його права, на нього не накладалось\~\~адміністративне стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, а тому зазначена норма ч.2\~ст.1176 ЦК України та Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не можуть бути\~застосованими, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Крім того, в обґрунтування позову позивачем надані копії постанов про накладення арешту на кошти боржника від 08 листопада 2013 року ( а.с.113 т.1) та арешт майна боржника від 14 лютого 2014 року ( а.с.114 т.1). Проте, як вбачається зі вказаних постанов, державним виконавцем було накладено арешт на кошти та майно ДП «Скіпетр» ПБП «Альянс» під час здійснення дій у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду Полтавської області та у зведеному виконавчому провадженні, а не в результаті проведення слідчих дій у кримінальному провадженні. Також суд вважає необґрунтованим посилання позивача на наявність публікації у газеті «Життя і слово» ( а.с.115-116 т.1), оскільки в них мається посилання на наявність боргу зі сплати обовязкових внесків ДП «Скіпетр» та не може прийматися судом до уваги як доказ заподіяння [PERSON] моральної шкоди діями органів досудового розслідування. Оскільки позивач при подачі позову до суду звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed