Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивач ТзОВ "РУКОМ" звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, мотивуючи свій позов тим, що відповідач [PERSON] був зареєстрований як фізична особа підприємець. В грудні 2012 року між ТзОВ "РУКОМ" та ФОП [PERSON] було укладено усний договір про надання послуг з обробки деревини. На виконання умов договору ТзОВ "РУКОМ" перерахувало ФОП [PERSON] авансові платежі на загальну суму 121 680.00 грн.( 12.12.2012 року платіжним дорученням № 57 в сумі 60 950.00 грн., 24.12.2012 року платіжним дорученням № 64 у сумі 24 380.00 грн., 14.03.2013 року платіжним дорученням № 84 у сумі 23 850.00 грн., 25.04.2013 року платіжним дорученням № 104 у сумі 12 500.00 грн.). Строк виконання зобов»язань по договору, погоджений сторонами, встановлений до 30 травня 2013 року. Проте ФОП [PERSON] всупереч умов договору не надав обумовлені послуги. Претензія ТзОВ "РУКОМ" від 01.08.2013 року залишена ним без розгляду. 29 серпня 2013 року ФОП [PERSON] припинив свою діяльність. Отриманих коштів не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача суму отриманих коштів - 121 680.00 грн. та судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача Колішенко Л.С. заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини вказані в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Суду заявили, що ФОП [PERSON] з ТзОВ "РУКОМ" дійсно уклав договір про переробку деревини, але не усний, а письмовий. На виконання умов договору та за виконані роботи ТзОВ "РУКОМ" перерахувало ФОП [PERSON] на протязі грудня 2012 року-квітня 2013 року суму 121 680.00 грн. 29 серпня 2013 року фізична особа підприємець [PERSON] у встановленому законом порядку припинив свою діяльність. Будь-якої домовленості з керівництвом ТзОВ "РУКОМ" про надання авансових платежів у [PERSON] не було. Після зняття з реєстрації як фізичної особи підприємця, [PERSON] документацію пов"язану з роботою знищив, невиконаних зобов»язань як перед іншими особами, так і перед ТзОВ "РУКОМ" у нього немає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд вважає, що дана справа підсудна Жидачівському районному суду та повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства. В п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання відповідно до пункту 6 частини першої статті 80 ГПК провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 08.10.13 р. фізична особа-підприємець [PERSON] 29 серпня 2013 року припинив свою діяльність за власним рішенням. Ухвалою господарського суду Львівської області від 05.11.2013 року провадження у справі за позовом ТзОВ "РУКОМ" до фізичної особи - підприємця [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 121 680.00 грн. припинено, поскільки фізична особа-підприємець [PERSON] припинив діяльність. Жидачівським районним судом 08 листопада 2013 року по справі за позовом ТзОВ "РУКОМ" до [PERSON] про стягнення коштів відкрито провадження. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. У судовому засіданні встановлено, що ТзОВ "РУКОМ" та ФОП [PERSON] перебували в договірних відносинах, ФОП [PERSON] поставляв ТзОВ "РУКОМ" колоті дрова. 12.12.2012 року ТзОВ "РУКОМ" перерахувало ФОП [PERSON] платіжним дорученням № 57 суму 60 950.00 грн., призначення платежу - послуги згідно акту від 12.12.2012 року. 24.12.2012 року ТзОВ "РУКОМ" перерахувало ФОП [PERSON] платіжним дорученням № 64 суму 24 380.00 грн., призначення платежу - послуги(перескладання дров) згідно акту від 24.12.2012 року.14.03.2013 року ТзОВ "РУКОМ" перерахувало ФОП [PERSON] платіжним дорученням № 84 суму 23 850.00 грн., призначення платежу - послуги згідно рахунку від 13.03.2012 року. 25.04.2013 року ТзОВ "РУКОМ" перерахувало ФОП [PERSON] платіжним дорученням № 104 суму 12 500.00 грн., призначення платежу - послуги згідно рахунку від 25.04.2012 року. У вказаних платіжних дорученнях не зазначено, що перераховані кошти є авансовими платежами. Для огляду суду не представлено зазначені в платіжках документи - акт від 12.12.2012 року, акт від 24.12.2012 року, рахунок від 13.03.2012 року та рахунок від 25.04.2013 року. В ході судового розгляду представником ТзОВ "РУКОМ" не представлено суду належних і допустимих доказів того, що платіжні доручення № 57, № 64, № 84 та № 104 були авансовими платежами, а також докази надання ТзОВ "РУКОМ" позики ФОП [PERSON] Посилання представника позивача Колішенко Л.С., а також свідка [PERSON].(бухгалтера ТзОВ "РУКОМ"), що в платіжних дорученнях була допущена помилка суд не приймає до уваги. Згідно платіжних доручень перераховувались великі суми грошей, перераховувались неодноразово(чотири рази), на протязі тривалого проміжку часу(більше чотирьох місяців), а тому суд виключає допущення однієї ж тієї ж помилки у всіх платежах. Крім цього, згідно із п. 33.2 Закону України від 5 квітня 2001 року №2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Відповідно до п.3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.04 №22, платник відповідає за дані, що зазначені у реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Суд надає віри поясненням відповідача [PERSON] про те, що перераховані кошти ТзОВ "РУКОМ" є оплатою за виконані роботи, а не як авансові платежі. Ця обставина підтверджується також реквізитами платіжних доручень № 57, № 64, № 84 та № 104, а тому позов ТзОВ "РУКОМ" є безпідставним.

Outcome: dismissed