Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У вересні 2014 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] та Костюка В.М. про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що 07.08.2008 року між ЗАТ "ОТП "Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП "Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-B01/111/2008, за умовами якого відповідачеві надано кредит в розмірі 40000,00 доларів США зі строком повернення до 07.08.2028 року. 07.08.2008 року в забезпечення своєчасності виконання зобов'язань [PERSON] по даному кредитному договору між банком та [PERSON] був укладений договір поруки № SR- В01/111/2008, відповідно до якого поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання зобов'язань позичальника. 24.12.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно до якого ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-B01/111/2008 від 07.08.2008 року. В порушення прийнятих на себе зобов'язань позичальник [PERSON] належним чином не виконувала умови зазначеного вище кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 28.05.2014 року її заборгованість перед позивачем склала 25375 дол. США 03 центи, що еквівалентно 298184 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом та пеня в розмірі 131802 грн. 92 коп. Позивач звертався до відповідачів з вимогами про погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором, однак дані вимоги відповідачами виконані не були. З підстав, зазначених вище, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. До судового засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання повторно не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності відповідачів, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2008 року між ЗАТ "ОТП "Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП "Банк", та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-B01/111/2008 (а.с. 5-9). У відповідності до п. 2 частини 1 кредитного договору банк надає позичальнику кредит в розмірі 40000,00 дол. США для придбання нерухомого майна з терміном повернення до 10.07.2026 року. Згідно з п. 3 частини 1 кредитного договору сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку - 5, 49 % річних + FIDR, де FIDR - це процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. За змістом п. 4 частини 1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Згідно з п. 1.1. частини 2 кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі. Відповідно до п. 1.5.1. частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором. За порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені кредитним договором строки , позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1 % від суми несвоєчасно виконаних зобов'язань за кожний день прострочки (п. 4.1.1 частини 2 кредитного договору). 07.08.2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору між ЗАТ "ОТП Банк" та Костюком В.М. укладено договір поруки № SR-В01/111/2008 (а.с. 9). У відповідності до ст. 1 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Судом встановлено, що ЗАТ "ОТП Банк" свої зобов'язання за кредитним договором № ML-B01/111/2008 від 07.08.2008 року виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит у розмірі 40000,00 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою від 07.08. 2008 року (а.с. 10). Відповідно до п. 1.9.1. частини 2 кредитного договору, не зважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. 24.12.2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-B01/111/2008 від 07.08.2008 року (а.с. 11-18). У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ТОВ "ОТП Факторинг Україна" 07.08.2014 року надіслало позичальнику та поручителю досудові вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 21-22), однак на час подання позову до суду дані вимоги виконані не були, заборгованість не погашена. Таким чином, станом на 28.05.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем склала 25375 дол. США 03 центи, що еквівалентно 298184 грн. 51 коп. - заборгованості за кредитом та пеня в розмірі 131802 грн. 92 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 19, 20). Суд прийшов до висновку, що відносини, які виникли між сторонами є кредитними відносинами та підлягають врегулюванню відповідно до норм 1054-1056-1 ЦК України та загальних положень про зобов'язання. Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України). Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З огляду на викладене та враховуючи, що нарахований банком розмір пені порушує принцип співмірності вимог банку із розміром заподіяних збитків, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 65901 грн. 46 коп. Враховуючи те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № ML-B01/111/2008 від 07.08.2008 року, а також враховуючи, що [PERSON] виступив поручителем [PERSON]., суд вважає, що вони повинні відповідати як солідарні боржники. Заборгованість на користь позивача підлягає солідарному стягненню з них в примусовому порядку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути 3654,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial