Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

У липні 2020 року адвокат Гузєв І.Г. в інтересах малолітнього [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 472300,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті батька на виробництві без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] під час виконання своїх трудових обов`язків на виробництві, загинув батько позивача - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту форми Н-1, нещасний випадок стався внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яке належить відповідачу, та внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівників відповідача. Позивач оцінює моральну шкоду в 100 місячних розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 100*4723 грн = 472300,00 грн. У судове засідання представник позивача - адвокат Гузєв І.Г. не з`явився, подав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, розгляд справи просив провести за його відсутності. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. У відзиві на позов від 27.07.2020 року зазначив, що така справа вже розглядалася судом, позов залишено без розгляду за заявою представника позивача. Перед цим вирішувалося питання щодо об`єднання судового провадження в одне з цивільною справою 185/9882/19, де позивачем є дружина загиблого. На думку представника відповідача, представником позивача допущено зловживання своїми процесуальними правами, адже замість вирішення питання про об`єднання справ в одне провадження, останній попросив суд залишити позов без розгляду. Крім того, розділом 4 акту Н-5 визначені причини настання нещасного випадку, де зокрема у п.4.3. встановлені психофізичні причини. Особиста необережність потерпілого, що виразилося в знаходженні в небезпечній зоні при виконанні робіт з управління лебідкою 1 ЛГКН. На думку представника відповідача, розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, є необґрунтованим, суттєво завищеним та не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі статтею 153 КЗпП України на всіх підприємствах установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесі, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовується працівником, а також, санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів з питань охорони праці. Відповідно до статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною 3 ст. 13 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частинами 3 та 4 статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. Рішенням Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.10). Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть №262 від 10 квітня 2018 року, виданого КЗ "Дніпропетровське обласне бюро СМЕ" Павлоградського міжрайонного відділення, [PERSON] помер [INFO] внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який трапився [INFO] на шахті "Імені Героїв Космосу" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", з тілесними ушкодженнями, які призвели до смерті, а саме, травматичний шок, множинні травми органів грудної порожнини, контакт з іншими та не уточненими механізмами (а.с.11-12). Відповідно до акту №2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 25 квітня 2018 року, затвердженим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, який стався [INFO] о 05.00 годині з [PERSON] електрослюсарем підземним Філії "Павлоградське управління по монтажу та ремонту гірничошахтного обладнання" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ймовірно смертельна травма відбулась у результаті обриву обвідного блоку, в ході дії на нього каната лебідки 1ЛГКН із-за недосконалого кріплення цього блоку і знаходження потерпілого в небезпечній зоні, на відстані не більше 15 метрів від нього (п. 6 Акту), а причиною настання нещасного випадку стали недосконалість технологічного процесу, його невідповідність вимогам безпеки; порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо; порушення трудової і виробничої дисципліни в частині: невиконання вимог інструкцій з охорони праці, невиконання посадових обов`язків (п. 7 Акту) (а.с.13-21). У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи, що смерть батька позивача настала у зв`язку із порушенням відповідачем вимог щодо безпеки праці, суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди має становити 150000,00 грн, а позов підлягає задоволенню в межах даної суми. Що стосується доводів представника відповідача щодо зловживання представником позивача своїми процесуальними обов`язаками, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст.44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. В даному випадку представник позивача, повторно звернувшись з позовом, скористався правом, наданим йому ч. 2 ст. 257 ЦПК України, а тому суд не вбачає в його діях зловживань своїми процесуальними правами. За приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивача, у відповідності до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, належна сума - 2250,00 грн (150000,00*1,5/100) підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial