Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

ПАТ Банк "ТРАСТ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Кухарева Володимира Валентиновича звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R101.001-TEK.0027630 від 13.06.2013 року в сумі 141521,28 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2122,82 грн. В обґрунтування позову позивач послався на ті обставини, що 13.06.2013 року ПАТ Банк "ТРАСТ" отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R101.001-TEK.0027630, в якій Відповідач пропонував Позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано Відповідачу кредит в розмірі 42 194,00 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 13.06.2018 року згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16,49% річних та 1,37% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. 13.06.2013 року ПАТ Банк «Траст» виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі та надав [PERSON] грошові кошти в розмірі 42 194,00 грн. Відповідач в свою чергу не виконав взяті на себе зобов'язання перед Позивачем і порушив умови Кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом на 01.03.2018 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 141521,28 грн., яка складається з: 36889,21 грн. сума заборгованості за кредитом; 13003,17 грн. заборгованість по відсоткам; 26012,70 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом; 65616,20 грн. заборгованість за пенею. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 141521,28 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 2122,82 грн. Ухвалою судді від 02 квітня 2018 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Позивач в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день, час і місце розгляду справи, надавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 72). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud0821/ (а.с. 58-59, 65, 68). З заявами щодо відкладення розгляду справи до суду не звертався. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи встановив наступні фактичні обставини: 13.06.2013 року ПАТ Банк "ТРАСТ" отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R101.001-TEK.0027630, в якій Відповідач пропонував Позивачу надати йому споживчий кредит, про що свідчить заява про надання кредиту на споживчі цілі (а.с. 20). Частиною 2 статті 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано Відповідачу кредит в розмірі 42 194,00 грн. Відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 13.06.2018 року згідно з Графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 16,49% річних та 1,37% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 60 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом, що підтверджується додатками №1, №2 до договору № R101.001-TEK.0027630 від 13.06.2013 року (а.с 21-22). 13.06.2013 року [PERSON] отримано кредит, що підтверджується меморіальним ордером №Loan-33161 від 13.06.2013 року про перерахування коштів (а.с.30). Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України сторони уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, тому ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до п.1.4 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі договір змішаний договір, укладений між кредитором та клієнтом в порядку, визначеному ст.638 ЦК України шляхом акцепту кредитором Заяви (оферти), який включає в себе елементи договору банківського рахунку фізичної особи договору про відкриття поточного рахунку фізичної особи з використанням платіжної картки (в залежності від обраного клієнтом типу рахунку, про що зазначається у заяві) і кредитного договору. Договір включає в себе в якості складових та невід'ємних частин ці Умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, Тарифи ПАТ Банк «ТРАСТ» на розрахунково-касове обслуговування поточних рахунків фізичних осіб, Графік платежів, Розпис сукупної вартості кредиту із зазначенням в ньому реальної процентної ставки та абсолютно значення подорожчання кредиту, Заяву про надання кредиту на споживчі цілі. Відповідно до п. 2.2.3. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі у клієнта виникає обов'язок сплачувати відповідні проценти по кредиту та інші комісії, пені та плати, які передбачені тарифами РКО. Порядок погашення заборгованості по кредиту, який відповідач зобов'язався сплачувати, встановлений п.3 Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору № R101.001-TEK.0027630 від 13.06.2013 року. Пунктом 3.2.5 даних умов встановлено, що заборгованість по кредиту погашається в строки та в сумах, які вказані в графіку платежів, який дійсний в редакції до здійснення часткового дострокового чи повного дострокового погашення. Відповідно до п. 4.3. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі за несвоєчасне виконання зобов'язань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3 (нуль цілих три десятих) процента від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення. Сума пені стягується Кредитором на підставі договірного списання з рахунку клієнта після повного погашення ним суми простроченої заборгованості. Однак, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання перед позивачем чим порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором R101.001-TEK.0027630 від 13.06.2013 року у розмірі 75905,08 грн., а саме: 36889,21 грн. сума заборгованості за кредитом; 13003,17 грн. - заборгованість по відсоткам; 26012,70 грн. - заборгованість за комісією за користування кредитом. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею у розмірі 65616,20 грн, суд враховує те, що статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п. 11 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, вказаний населений пункт с. Хомутове Новоазовського району Донецької області. Відповідно до даних паспорту [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] (а.с.7-10). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] за невиконання своїх обов'язків зобов'язаний сплатити суму пені, нарахованої за період з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року, у зв'язку з чим підлягає застосуванню ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно зазначеного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми нарахованої пені у розмірі 65616,20 гривень. Отже позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суму судового збору в розмірі 1146 грн. 32 коп.

Outcome: partial