Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

13 березня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель до ПП « Древконтракт».. В обґрунтування позову зазначила, що 26.12.2005 року між Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк» ( надалі - Банк) та суб»єктом підприємницької діяльності [PERSON] було укладено Кредитний договір №112/05-ю ( надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов пункту 1.1 Кредитного договору, Банк надав ФОП [PERSON] кредит у сумі 600 000,00 Євро 00 євроцентів, зі сплатою 14,5 відсотків річних на користування, строк функціонування кредитної лінії з 27.12.2005 року по 25.12.2009 року включно, зі щомісячним платежем 13 333,33 євро, згідно з графіком. У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконував, тому, відповідно до п. 4.1 Договору про відступлення прав вимоги від 05.09.2014 року заборгованість боржника складає 9 712 241, 19 грн. 23 січня 2006 року в якості забезпечення зобов»язань за Кредитним договором, було укладено Договір іпотеки між Банком та ПП «Древконтракт», який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смець К.С., та зареєстровано в реєстрі за №25. Відповідно до якого ПП «Древконтракт» виступив Іпотекодавцем надавши в іпотеку майно, яке належить йому на праві власності а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд ( літери за планом земельної ділянки Г,К,Л,Ж-1,Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вартість нерухомого майна становить 6 068 181 грн. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами вказаними в додатках. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач просить суд звернути стягнення на комплекс нежитлових будівель та споруд ( літери за планом земельної ділянки Г,К,Л,Ж-1,Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на погашення заборгованості перед [PERSON] за Кредитним договором №112/05-ю від 26.12.2005 року, із застосуванням процедури продажу встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку» для чого [PERSON] надати право від імені Приватного підприємства «Древконтракт» ( код ЄДРПОУ [NUMBER]) укласти договір купівлі-продажу вказаного комплексу будь-яким способом з іншою особою - покупцем за початковою ціною реалізації встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, стягнути з ПП «Древконтракт» на користь позивача судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, погоджується на заочний розгляд справи. Третя особа , щодо заявленого позову заперечує. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПП « Древконтракт» знаходиться [ADDRESS] (а.с.44). Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (судової повістки) направлених судом відповідачу за місцем реєстрації ,вказане повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою: « за закінченням терміну зберігання» (а.с.46,48). Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам-підприємцям -за адресою місцезнаходження , що зазначена у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців . У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за такою адресою, вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно зі ст.55 Закону України "Про банки та банківську діяльність" відносини банка з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Нацбанку України і договорами між клієнтом та банком. За кредитним договором банк зобов»язується видати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором(ст.1054 ЦК України). 26.12.2005 року між Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк» ( надалі - Банк) та суб»єктом підприємницької діяльності [PERSON] було укладено Кредитний договір №112/05-ю ( надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов пункту 1.1 Кредитного договору, Банк надав ФОП [PERSON] кредит у сумі 600 000,00 Євро 00 євроцентів, зі сплатою 14,5 відсотків річних на користування. Згідно з пунктом 1.2 Кредитного договору строк функціонування кредитної лінії з 27.12.2005 року по 25.12.2009 року включно, зі щомісячним платежем 13 333,33 Євро, згідно з графіком. 23 січня 2006 року в якості забезпечення зобов»язань за Кредитним договором, було укладено Договір іпотеки між Банком та ПП «Древконтракт», який було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смець К.С., та зареєстровано в реєстрі за №25. Відповідно до якого ПП «Древконтракт» виступив Іпотекодавцем надавши в іпотеку майно, яке належить йому на праві власності а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд ( літери за планом земельної ділянки Г,К,Л,Ж-1,Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вартість нерухомого майна становить 6 068 181 грн. Відповідно до статуту Банка, згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Банку від 07 серпня 2009 року у зв»язку з набранням чинності Закону України «Про акціонерні товариства» та приведення діяльності акціонерних товариств у відповідність до вимог цього Закону Банк змінив своє найменування з АТ «Індустріально-Експортний Банк» на ПАТ «Індустріально-Експортний Банк». Згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів Банку від 20 січня 2011 року Банк змінив своє найменування з ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» на ПАТ «Креді Агріколь Банк». 25 жовтня 2010 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «АУЗ Факторинг» було укладений Договір Факторингу №18/10, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №112/05-ю від 27.12.2005 року. 05 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. було посвідчено Договір про відступлення права за Іпотечним договором на підставі якого ТОВ «АУЗ Факторинг» набув права Іпотекодержателя відносно предмета іпотеки, а саме: комплекс нежитлових будівель та споруд ( літери за планом земельної ділянки Г,К,Л,Ж-1,Е), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності Відповідачу. Відповідно до Статуту ТОВ «Кредекс», а саме п.1.2, протоколом Загальних зборів учасників ТОВ «АУЗ Факторинг» №24/04/2014 від 24 квітня 2014 року ухвалено рішення про зміну найменування ТОВ «АУЗ Факторинг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс». 05 вересня 2014 року між ТОВ «Кредекс» та [PERSON] було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Позивач набув права Нового Кредитора відносно [PERSON] за кредитним договором №112/05-ю від 27.12.2005 року та право Нового Іпотекодержателя відносно комплекса нежитлових будівель та споруд ( літери за планом земельної ділянки Г,К,Л,Ж-1,Е) на підставі укладеного між ТОВ «Кредекс» та Позивачем Договору про відступлення права за Іпотечним договором, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., та зареєстрованого в реєстрі за №6624. Відповідно до п.4.1 Договору про відступлення прав вимоги від 05.09.2014 року заборгованість боржника складає 9712241,19 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу них прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, [PERSON] виступає кредитором по кредитному договору № 112/05-ю від 26.12.2005 року, та іпотекодержателем по договору іпотеки від 23.01.2006 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна (виключна підсудність). Судом установлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків за його користування відповідно до кредитного договору № 112/05-ю від 26.12.2005 року не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 05.09.2014 року становила 9 712 241,19 грн., що підтверджується актом прийому-передачі Права Вимоги згідно Договору про відступлення прав вимоги від 05.09.2014 року. Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 35 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, Іпотекодержатель має право звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з п.5.1 Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, якщо на момент настання терміну виконання основного зобов»язання, воно не буде виконано повністю, у випадках порушення графіку погашення кредитної заборгованості або у разі несплати відсотків ( або частини відсотків) відповідно до умов Кредитного договору. При цьому, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на весь предмет іпотеки, за своїм розсудом, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки у повному обсязі усі вимоги передбачені кредитним договором. Відповідно до п.5.4 цього ж Договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя. Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Порушення зобов'язання з боку позичальника досить суттєво змінює обсяг прав банку як кредитора та іпотекодержателя, що виражається в неповерненні банком кредитних коштів в обумовлені кредитним договором строки. Згідно п.1.4. Іпотечного договору заставна вартість іпотечного майна на момент його передачі в іпотеку банку, за згодою сторін складала - 6 068 181 грн. Тобто загальна сума вимог іпотекодержателя за кредитним договором є співмірною з вартістю іпотечного майна. Згідно ст. З Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами. Частина 3 ст.ЗЗ Закону України «Про іпотеку» передбачає, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду. Стаття 39 вищезазначеного закону говорить про те, що у рішенні суду згідно якого звернуто стягнення на предмет іпотеки зокрема, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Відповідно до п.42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року, резулютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати, зокрема, вимогам ст.39 ЗУ «Про іпотеку». При цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за завичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб"єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Аналізуючи всі досліджені докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання, позивач має право на задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі в розмірі 3654грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved