Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,030 га для ведення садівництва, яка розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл. СТ «Антарктика», в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач стверджує, що є спадкоємцем за заповітом [PERSON] (згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37593719 від 1.06.2014) та [PERSON] (згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №37593808 від 11.06.2014), для котрих вона є внучатою племінницею. До спадку входила земельна ділянка розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської області, СТ «Антарктика», № 125 (сто двадцять п'ять), площею 0,030 га для ведення садівництва, яка належала [PERSON] (до її смерті 5 листопада 2010 року) на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії І-ОД № 032493 виданого на підставі рішення IV сесії XXIII скликання Холоднобалківської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 28 грудня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 681 від 20 березня 2001 року. Після смерті 05 листопада 2010 року [PERSON] вказана земельна ділянка перейшла в порядку спадкування за законом до її батьків та чоловіка: [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 30389066 від 08.08.12 року, в якому сказано, що від спадкодавця [PERSON] до спадкоємця [PERSON] переходить спадкове майно: 1/3 земельної ділянки, площею 0,030 га розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл., СТ «Антарктика», № 125 (сто двадцять пять); [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 30389090 від 08.08.12, року в якому сказано, що від спадкодавця [PERSON] до спадкоємця [PERSON] переходить спадкове майно: 1/3 земельної ділянки, площею 0,030 га, розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл.. СТ «Антарктика», № 125 (сто двадцять пять); [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 30389033 від 08.08.12, року в якому сказано, що від спадкодавця [PERSON] до спадкоємця [PERSON] переходить спадкове майно: 1/3 земельної ділянки, площею 0,030 га, розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл., СТ «Антарктика», № 125 (сто двадцять п'ять). [PERSON] та [PERSON] (батьки) розпочали переоформлення документів на успадковане майно, в тому числі на право власності на земельну ділянку на своє імя, але не встигли отримати державний акт на зазначену земельну ділянку та зареєструвати її у відповідних земельних органах у звязку зі своєю смертю. У позивача, як їхнього спадкоємця за заповітом виникли перешкоди у отриманні спадку (земельної ділянки) у свою власність. Коли вона звернулася до нотаріуса [PERSON] - державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори - для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки № 125, розташованої на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл. СТ «Антарктика», то отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Розглядаючи заяву позивача про видачу свідоцтва на право спадщини, було відправлено запит до Хлібодарської сільської ради щодо наявності всіх необхідних прав та документів у спадкодавця на вказану земельну ділянку. У відповіді на запит зазначалося, що спадкодавець - [PERSON] - розпочав оформляти документи, але Державний акт про право власності на земельну ділянку та її реєстрацію у відповідних земельних органах відсутній. Тому у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначалося, що відповідно до п. 4.20 Глави 10 дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з поземельної книги, а також витягу з технічної документації та нормативної грошової оцінки земель. А через відсутність вказаних документів у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки № 125, розташованої на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл., СТ «Антарктика» позивачу було відмовлено. Таким чином, право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє імя. У звязку з зазначеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просила задовольнити в повному обсязі. Також пояснила, що просить визнати право власності на земельну ділянку яку заповідав їй дідусь [PERSON], а саме 1/3 частку Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд прийняти законне рішення по справі. (а.с. 156). Третя особа у судове засідання не зявилась, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив, що розгляд справи залишає на розгляд суду. (а.с. 70). Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом [PERSON] (а.с. 7,11,136). До спадку входила земельна ділянка розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл., СТ «Антарктика», № 125 (сто двадцять п'ять), площею 0,030 га для ведення садівництва, яка належала [PERSON] (до її смерті 5 листопада 2010 року) на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії І-ОД № 032493 виданого на підставі рішення IV сесії XXIII скликання Холоднобалківської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області від 28 грудня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 681 від 20 березня 2001 року (а.с. 20). Після смерті 05 листопада 2010 року [PERSON] вказана земельна ділянка перейшла в порядку спадкування за законом до її батьків та чоловіка: [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 30389066 від 08.08.12 року, в якому сказано, що від спадкодавця [PERSON] до спадкоємця [PERSON] переходить спадкове майно: 1/3 земельної ділянки, площею 0,030 га розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл., СТ «Антарктика», № 125 (сто двадцять пять); [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 30389090 від 08.08.12, року в якому сказано, що від спадкодавця [PERSON] до спадкоємця [PERSON] переходить спадкове майно: 1/3 земельної ділянки, площею 0,030 га, розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл. СТ «Антарктика», № 125 (сто двадцять пять); [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 30389033 від 08.08.12, року в якому сказано, що від спадкодавця [PERSON] до спадкоємця [PERSON] переходить спадкове майно: 1/3 земельної ділянки, площею 0,030 га, розташована на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл., СТ «Антарктика», № 125 (сто двадцять п'ять). (а.с. 15,17,19). Позивач звернулася до нотаріуса [PERSON] - державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори - для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки № 125, розташованої на території Хлібодарської сільської ради Біляївського району Одеської обл. СТ «Антарктика», то отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. (а.с. 24). Відповідно до ст.321 ЦКУ, право власності є непорушним. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Крім того, п. 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування передбачено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~\~\~\~Статтею 131 Земельного кодексу України зазначено, що громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, успадкування. \~\~\~\~Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Статтею 41 Конституції України передбачено кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Суд звертає увагу, що посилання позивача, щодо отримання [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] не підтверджується жодним доказом та спростовуються матеріалами спадкової справи №1164/2013 (а.с. 83-152). Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved