Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

у жовтні 2016 року позивач звернувся із позовом до суду та просить: - визнати незаконним та скасувати рішення Октябрської районної у м.Полтаві ради від 24.10.2013 року, яким затверджено проект відведення та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2150 кв.м. по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства; - визнати незаконним та скасувати рішення Октябрської районної у м.Полтава ради від 31.07.2014 року, яким затверджено проект відведення земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер [NUMBER]), яка належить [PERSON], змінивши цільове призначення вказаної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд; - визнати недійсним Свідоцтво про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] від 14.11.2013 року номер [NUMBER], видане [PERSON]; - визнати недійсним Свідоцтво про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] від 11.09.2014 року номер [NUMBER] видане [PERSON]; - визнати недійсним договір купівлі - продажу від 22.11.2013, зареєстрований за номером 1143, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., за яким [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] продану [PERSON]; - скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області номер 7959921 від 14.11.2013 про державну реєстрацію прав та обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON]; - скасувати рішення приватного нотаріуса Дробітько В.В номер 8236456 від 22.11.2013 року про державну реєстрацію прав та обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON]; - скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON] номер 3384523 від 13.11.2013 року; - скасувати запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON] номер 3501362 від 22.11.2013 року. Позов прокурором мотивований тим, що у ході розслідування кримінального провадження № 42015170000000047 від 08.02.2016 року виявлено порушення земельного законодавства при передачі у приватну власність земельної ділянки площею 2150 кв.м. по [ADDRESS] та подальшої зміни її цільового призначення. Так, згідно наявних висновків Управління з питань містобудування та архітектури виконкому Полтавської міської ради від 09.02.2011 року та довідки Управління Держкомзему у м.Полтава від 21.03.2011 року, якими керувалися посадові особи Октябрської районної у м.Полтава ради під час затвердження проекту землеустрою, спірна земельна ділянка відноситься до зелених насаджень загального користування, потрапляла у водоохоронну зону річки Тарапунька та є зоною ландшафту, що охороняється, інша її частина знаходиться в межах червоних ліній. Віднесення цієї земельної ділянки до зони зелених насаджень відображено у скорегованому Генеральному плані м.Полтави, затвердженому рішенням Полтавської міської ради від 16.03.2012 року. Відповідно до викопіювання з карти планувальних обмежень центральної частини міста (що є додатком до Генерального плану м.Полтава), схеми зонування території м.Полтава, затвердженого рішенням Полтавської міської ради від 30.12.1999 року, Правил забудови історичного центру м.Полтава, затверджених рішенням Полтавської міської ради від 14.06.2003 року, дану ділянку віднесено до рекреаційного району, зони ландшафту, що охороняється. При цьому, згідно планувальних обмежень, наданих Управлінням з питанеь містобудування та архітектури Полтавського міськвиконкому 09.02.2011 року та 17.04.2014 року, спірна земельна ділянка відноситься до зелених насаджень загального користування та зони ландшафту, що охороняється. Генеральним планом міста, планом зонування, Правилами забудови історичного центру міста Полтава використання ділянки і сільськогосподарських цілях та будівництво об'єктів на зазначеній території не передбачено. Окрім цього, при прийняті рішення Октябрською районною у м.Полтава радою від 24.10.2013 року порушено вимоги ч. 9 ст.118 ЗК України, відповідно до якої рішення про надання земельної ділянки у власність приймаються відповідними органами місцевого самоврядування після отримання позитивного висновку обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації. Матеріали проекту землеустрою не містять висновку експертизи, тому рішення про його затвердження не відповідає вимогам законодавства. Прибережну захисну смугу водного об'єкту під час розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] установлено шляхом фактичного виміру без розроблення окремого проекту землеустрою та без урахування крутизни схилів. Надання ділянки, віднесеної до зелених насаджень загального користування та не призначеної для містобудівних потреб, у власність для сільськогосподарського використання, суперечить положенням Генерального плану м.Полтава як основному виду містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови м.Полтава та не відповідає нормам земельного та містобудівного законодавства. Відповідно до висновку Управління з питань містобудування та архітектури виконкому Полтавської міської ради від 17.04.2014 року; скорегованого Генерального плану м.Полтава, затвердженого рішенням Полтавської міської ради від 16.03.2012 року; схеми планувальних омежень (що є додатком до генерального платну міста); Історико - архітектурного опорного плану м.Полтава, затвердженого рішенням Полтавської міської ради від 27.12.2013 року, земельна ділянка щодо якої змінено цільове призначення, знаходиться на території зелених насажень загального користування, в межах історичного ареалу міста, в зоні охоронюваного ландшафту, в водоохоронній зоні, в санітарно - сахисній зоні складів заборонених, непридатних і неопізнаних отрутохімікатів, частина ділянки потрапляє в межі червоних ліній по [ADDRESS]. Надання ділянки, віднесеної до зелених насаджень загального користування та не призначеної для містобудівних потреб, у власність для сільськогосподарського використання суперечить положенням Генерального плану м.Полтава як основному виду містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обгрутунвання довгострокової стратегії планування та забудови м.Полтава та не відповідає нормам земельного та містобудівного законодавства. У судовому засіданні представник позивача - прокурор Цирфа Т.В. позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила суд його задовольнити. Представник Державної екологічної інспекції у Полтавській області, в інтересах якої подано даний позов прокурором, надав заяву, в якій позов підтримав та просив здійснити розгляд справи без їхньої участі. Представники відповідача Шевченківської районної у м.Полтаві ради Акатова А.Г., Колодяжна А.С. заперечили проти задоволення позову та просили відмовити у його задоволенні за безпідставністю, оскільки підтвердженням відповідності місця розташування земельної ділянки, на яку надавався дозвіл на виготовлення проекту відведення є Схема земельної ділянки по [ADDRESS], площею 2150 кв.м., погоджена Управлінням з питань містобудування та архітектури, яка є складовою рішення Октябрської районної у м.Полтава раді від 24.12.2012 року. При цьому представники Октябрської районної у м.Полтава раді та її виконавчого комітету не є членами комісії з розгляду та погодження проектів землеустрою. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON], [PERSON] заперечили проти задоволення позову та просили відмовити у його задоволенні за безпідставністю, оскільки до повноважень виконавчого комітету Шевченківської (Октябрської) районної у м.Полтаві раді не відноситься перевіряти достовірність та правильність висновків відповідних контролюючих органів про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2150 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS], оскільки кожен орган, який погоджує відповідний висновок самостійно несе відповідальність в межах наданих повноважень. На час прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою на розгляд Октябрської (Шевченківської) районної у м.Полтава ради було надано дані щодо розташування земельної ділянки, зазначено її цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які заздалегідь погоджені з відповідними контролюючими органами. Позивач на підтвердження своїх доводів про перебування спірної земельної ділянки у складі земель загального користування зелених насаджень на час вирішення питання про передання її до приватної власності не надав відповідних доказів. При цьому є безпідставними посилання на корегований генеральний план м.Полтава, затверджений рішенням двадцятої ХХ сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 16.03.2012 року, оскільки рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтава раді № 462 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки» надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по [ADDRESS], площею 3500 кв.м., винесено 12.10.2010 року, тобто задовго до затвердження генерального плану м.Полтава. Наданий позивачем як доказ висновок № 346/347 судової земельно - технічної експертизи по кримінальному провадженню № 42016170000000047 проведений на підставі корегованого генерального плану м.Полтава, затверджений рішенням двадцятої ХХ сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 16.03.2012 року. Відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку отримав Свідоцтво про право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], площею 2150 кв.м., а тому є її добросовісним набувачем, оскільки будь - яких доказів про те, що він був обізнаний про наявність порушень Земельного законодавства, або ж сам сприяв такому порушенню позивач суду не надав. Окрім цього, [PERSON] виділялася земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, а не рекреаційного призначення, а тому проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не підлягає державній експертизі. Представник третьої особи: Управління з питань містобудування та архітекртури виконавчого комітету Полтавської міської ради у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи: Управління культури Полтавської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник Головного управління держгеокадастру у Полтавській областів у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку: 12.10.2010 року рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради № 462 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки» надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по [ADDRESS], площею 3500 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, відповідно до схеми, погодженої управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавського міськвиконкому. Дане рішення затверджене сесією Октябрської районної у м. Полтаві ради 14.10.10 року. (Том 1 а.с.63). 28.12.2010 року виконавчий комітет Октябрської районної у м. Полтаві ради рішенням № 594 «Про внесення змін у рішення Октябрського райвиконкому» за заявою [PERSON] внесено в рішення Октябрського райвиконкому №462 від 12.20.2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення…» такі зміни: в пункт 2 вказаного рішення слова «площею 3500 кв.м.» замінено словами «площею 2150 кв.м.» далі за текстом. (Том 1 а.с.62). 08.11.2011 року рішенням виконавчим комітетом Октябрської районної у м. Полтаві ради № 405 «Про продовження терміну виготовлення та погодження проекту відведення земельних ділянок» продовжено до 01.12.2012 року термін виготовлення та погодження проекту відведення на земельну ділянку по [ADDRESS], дозвіл на виготовлення якого наданий [PERSON] п. 2 рішення Октябрського райвиконкому №462 від 12.10.2010 року. (Том 1 а.с.61). Проект землеустрою по [ADDRESS], розроблений на замовлення [PERSON] щодо відведення земельної ділянки житлової та громадської забудови (для ведення особистого селянського господарства). Даний проект розроблено ТОВ «Науково виробничий інститут «Укрземсервіс». (Том 1 а.с.56). На а.с. 65 тому 1 наявні умови відведення земельної ділянки від 21.03.2011, згідно яких Управлінням держкомзему у м.Полтава прийнято рішення розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] згідно зі ст.ст. 20, 124 ЗК України, ст. 50 Закону України «Про землеустрій», Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 року № 677. На а.с. 69 тому 1 містяться висновки про наявність планувальних обмежень та сервітутів на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], погоджених Управлінням з питань містобудування та архітектури. Комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою від 23.03.2012 року відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. (Том 1 а.с.74 -75). 21.03.2012 року Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища не погоджено та повернуто подання на розгляд проекту землеустрою щодо відведення. 31 січня 2013 року рішенням Октябрської районної у м. Полтаві ради «Про продовження терміну виготовлення та погодження проекту відведення земельної ділянки» продовжено до 01.02.2014 року термін виготовлення та погодження проекту відведення на земельну ділянку по [ADDRESS], дозвіл на виготовлення якого наданий [PERSON] (Том 1 а.с.79). Висновком Управління Держземагенства у м. Полтава від 11.09.2013 року погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2150 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. (Том 1 а.с.82). 22.11.2013 року [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) уклали договір купівлі - продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., згідно якого покупець прийняв у власність земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 0, 215 га. (Том 1 а.с. 89-90). Згідно даних Свідоцтва про право власності від 14.11.2011 року право особистої приватної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 0, 215 га, цільове призначення для ведення особистого селянського гоподарства, зареєстровано за [PERSON] (Том 1 а.с.105). Згідно даних Свідоцтва про право власності від 11.09.2014 року право особистої приватної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 0, 215 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зареєстровано за [PERSON] (Том 1 а.с.104). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дробітько В.В. від 14.11.2013 року вирішено провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] за [PERSON] (Том 1 а.с.107). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Дробітько В.В. від 22.11.2013 року вирішено провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] за [PERSON] (Том 1 а.с.106). 08.02.2016 року розпочато кримінальне провадження № 42016170000000047 за ч. 2 ст.364 КК України за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Октябрської районної у м.Полтава ради, які неправомірно передали у приватну власність земельну ділянку площею понад 5000 кв.м. для ведення особистого господарства. Передача земельної ділянки відбулася із порушенням вимог земельного законодавства, а саме у власність передано землі зелених насаджень загального користування, що заборонено ст.83 Земельного кодексу України. (Том 1 а.с.22). Згідно висновку судової земельно - технічної експертизи по кримінальному провадженню № 42016170000000047 від 24.05.2016 року земельна ділянка, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 0,212 га відноситься до земель загального користування та зелених насаджень загального користування. Розроблена на замовлення [PERSON] документація із землеустрою на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], площею 0,215 га в частині складу і змісту проекту не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, а саме невідповідність полягає у відсутності акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної, охорони санітарно - захисної зон і зон особливого режиму використання земель, у відсутності на кадастровому плані земельної ділянки місця розташування по даному проекту. Експлікація земель, виготовлена розробиком не відповідає довідці по формі 6-зем, а вихідна земельно - кадастрова документація, не відповідає вимогам Земельного кодексу України. Порядок затвердження даного проекту не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. (Том 1 а.с.23 -41). На а.с. 44-46 Тому 1 наявний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 2014 року, виготовлений ТОВ «Нуково - виробничий інститут «Земресурс», на замовлення [PERSON] На а.с. 54 тому 1 наявний висновок Головного управління держземагенства у Полтавській області про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 03.04.2014 року [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 2150 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. 24.10.2013 року рішенням Октябрської районної у м. Полтаві ради VI скликання тридцять восьмої сесії «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва» затверджено проект відведення та передання у власність [PERSON] із земель комунальної власності земельну ділянку по [ADDRESS], площа якої відповідно до проекту відведення, виготовленого ТОВ НВІ «Укрземсервіс» становить 2150 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER]. Встановлено обмеження прав на земельну ділянку та сервітути з висновками Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради та головного управління Держземагенства у Полтавській області. (Том 1 а.с.21). 31.07.2014 року рішенням Октябрської районної у м. Полтаві ради VI скликання тридцять восьмої сесії «Про затвердження технічної документації із землеустрою та проектів відведення із зміною цільового призначення» затверджено проект відведення земельної ділянки про [ADDRESS], площею 2150 кв. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу № 1143 від 22.11.2013 року, змінивши цільове призначення вказаної земельної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства на земплі для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. (том 1 а.с.20). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Згідно із законом України " Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року всі органи місцевого самоврядування, зокрема міські ради, правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. (ст. 25). Ці повноваження визначені вказаним вище Законом в різних галузях суспільного життя і реалізуються в інтересах держави. Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування встановлює Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року. Стаття 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачає, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. З посиланням на ч. 1 Конституції України та ст.20 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" слід звернути увагу, що органи державної влади та орган місцевого самоврядування здійснюють право власності на землю від імені Українського народу. Це означає, що лише ці органи можуть вирішувати питання про відведення земельних ділянок, передачу їх у приватну власність, визначення цільового призначення землі. Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування України" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської рад здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Пунктами "а", "в" частини 1 статті 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Порядок безоплатної приватизації земельних длянок громадянами визначено ст.118 ЗК України. Зокрема, ч. 8 ст. 118 ЗК України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 - -1 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. (ч.9 ст.118 ЗК України). Рішенням Полтавської рад від 30.05.2006 року вирішення питань надання, передачі, приймання права користування та вилучення земельних ділянок для будівництва та обслуговування індивідуальних жилих будинків та господарських будівель, ведення садівництва, індивідуального гаражного будівництва, ведення особистого селянського господарства, городництва, сінокосіння та випаса худоби в межах території ради передано Октябрській районній у м.Полтава раді. Так, у судовому засіданні прокурор доводив неправомірність дій відповідача Шевченківської районної у м.Полтаві ради при прийнятті ним рішення від 24.10.2013 року, яким затверджено проект відведення та передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 2150 кв.м. по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства та рішення від 31.07.2014 року, яким затверджено проект відведення земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер [NUMBER]), яка належить [PERSON], змінивши цільове призначення вказаної ділянки із земель для ведення особистого селянського господарства для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель та споруд. В обґрунтування своїх доводів прокурор послався як на доказ на Генеральний план м.Полтава, затверджений рішенням двадцятої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 16.03.2012 року. Судом встановлено, що винесенню оспорюваним прокурором рішенням передувало рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради № 462 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки» 12.10.2010 року, яким надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по [ADDRESS], площею 3500 кв.м. для ведення особистого селянського господарства, відповідно до схеми, погодженої управлінням з питань містобудування та архітектури Полтавського міськвиконкому. Дане рішення затверджене сесією Октябрської районної у м. Полтаві ради 14.10.10 року. (Том 1 а.с.63). 28.12.2010 року виконавчий комітет Октябрської районної у м. Полтаві ради рішенням № 594 «Про внесення змін у рішення Октябрського райвиконкому» за заявою [PERSON] внесено в рішення Октябрського райвиконкому № 462 від 12.20.2010 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення…» такі зміни: в пункт 2 вказаного рішення слова «площею 3500 кв.м.» замінено словами «площею 2150 кв.м.» далі за текстом. (Том 1 а.с.62). Із описово - мотивувальної частини висновку судової земельно - технічної експертизи по кримінальному провадженню № 42016170000000047 від 24.05.2016 року слідує, що при вирішенні поставлених на розгляд експерту питань, останній взяв за основу проект коригування генерального плану м.Полтава, який розроблений УДНДІПМ «Дніпромісто» і затверджений рішенням двадцятої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 16.03.2012 року. (том 1 а.с.34). Таким чином, рішення виконавчим комітетом Октябрської районної у м. Полтаві ради № 462 «Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки» 12.10.2010 року, яким надано [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по [ADDRESS], площею 3500 кв.м. для ведення особистого селянського господарства прийнято задовго до затвердження вказаного вище генерального плану. З урахуванням викладеного, суд не приймає як належний доказ висновок судової земельно - технічної експертизи по кримінальному провадженню № 42016170000000047 від 24.05.2016 року. Судом досліджено висновок про відмову у прогодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 23.03.2012 року, із якого вбачається, що земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови. Членами комісії було взято до уваги, зокрема, зауваження Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Полтавській області від 21.03.2012 року, згідно яких ділянка площею 0, 215 га частково знаходиться у прибережній захисній смузі водного об'єкта (річка Тарапунька) відповідно до ситуаційної схеми розташування земельної ділянки, погодженої начальником управління з питань містобудування та архітектури, головним архітектором міста Полтава. При цьому, у даному висновку містяться посилання на можливість повторного подання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після виправлень зауважень. 31 січня 2013 року рішенням Октябрської районної у м. Полтаві ради «Про продовження терміну виготовлення та погодження проекту відведення земельної ділянки» продовжувався до 01.02.2014 року термін виготовлення та погодження проекту відведення на земельну ділянку по [ADDRESS], дозвіл на виготовлення якого наданий [PERSON] В матеріалах справи на а.с. 82 тому 1 наявний висновок Управління Держземагенства у м. Полтава від 11.09.2013 року, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2150 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. При цьому, на а.с. 54 тому 1 наявний висновок Головного управління держземагенства у Полтавській області про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 03.04.2014 року [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 2150 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, в матеріалах справи на а.с. 63, 74 -75 тому 1 наявні рішення Октябрської районної у м.Полтави ради та висновок про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 23.03.2012 року, із яких вбачається, що спірна земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови. Оскільки [PERSON] виділялася земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, а не земельна ділянка рекреаційного призначення, то підстави для проведення державної експертизи відсутні, у зв'язку з чим суд не приймає до уваги доводи позивача в цій частині. На а.с.72 тому 1 наявний акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 20.02.2011 року, згідно якого на спірній земельній ділянці знаходяться зелені насадження, однак дерева втратили декоративну та естетичну цінність, аварійні, буреломні, становлять загрозу падіння, травмування людей та нанесення збитків майну. Берези знаходяться у задоволільному стані. Зелені насаджння, що залишилися на місці на будівництва, передаються на збереження [PERSON] З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано переконливих доказів того, що спірна земельна ділянка відносилася до категорії земель рекреаційного призначення, водного фонду та загального користування. Окрім цього, на час розгляду даної справи у суді у кримінальному провадженні № 42016170000000047 від 08.02.2016 ркоу за ч. 2 ст.364 КК України жодній особі не повідомлено про підозру та обвинувальні вироки не ухвалювалися. Допитані у судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [PERSON], які показали суду, що брали участь у виготовленні проекту відведення земельної ділянки на замовлення [PERSON] Будь - яких порушень закону при виготовленні даного проекту виявлено не було. Таким чином, надаючи правову оцінку оскаржуваним позивачем рішенням суд звертає увагу, що до повноважень Шевченківської (Октябрської) районної у м.Полтава раді не відноситься перевірка достовірності та правильність висновків відповідних контролюючих органів про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для ведення особистого селянського господарства та погодження проекту відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, оскільки кожен орган, який погоджує відповідний висновок самостійно несе відповідальність за це в межах вчинених повноважень. На час прийняття рішення про погодження проекту землеустрою на розгляд виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтава ради було надано дані щодо розташування земельної ділянки, зазначено її цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, які заздалегідь погоджені з відповідними контролюючими органами. Таким чином, судом встановлено, що оскаржувані рішення було прийнято в межах компетенції відповідача Шевченківської (Октябрської) районної у м.Полтава й саме в їх діях будь - яких порушень не встановлено, а тому позовні вимоги щодо визнання незаконними та скасування рішень Октябрської районної у м.Полтава раді до задоволення не підлягають. Окрім цього, слід прийняти до уваги, що згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 153 ЗК України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до положень пункту 3 розділу X Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року за № 55-ХІІ, яка належить до актів конституційного законодавства, та положень статті 19 Закону України "Про міжнародні договри України" від 29 червня 2004 року за №1906-1V, в Україні закріплено принцип пріоритету загальновизнаних норм міжнародного права перед нормами внутрішньодержавного права, відповідно до яких, в разі, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, - то застосовуються правила міжнародного договору. Верховною Радою України прийнято закон України за №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", які відповідно до положень статті 9 Конституції України стали частиною національного законодавства України. Відповідно до положень Протоколу № 1 до цієї Конвенції не можуть застосовуватися норми внутрішньодержавних нормативно-правових актів (за винятком норм конституційних актів), що суперечать цим положенням. Згідно положень статті 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, юрисдикція Європейського суду з прав людини поширюється і всі питання тлумачення і застосування цієї Конвенції та протоколів до неї. Згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. За результатами розгляду даної цивільної справи суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку отримали Свідоцтва про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], а тому є добросовісними набувачами. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа. яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно частини 1 статті 215 ЦЦК України підставою недійсності правочину є недодержання і момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст.655 ЦК України). Оскільки судом не встановлено порушень Закону при прийняті оспорюваних рішень, дані про недодержання сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу відсутні, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги в частині визнання недійсними Свідоцтв про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] та договору купівлі - продажу даної земельної ділянки від 22.11.2013 року. Вирішення питання про скасування державної реєстрації прав здійснюється на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» . За змістом статті 2 даного Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно полягає у офіційному визнанні і підтвердженні державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ для обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку. Позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації про право власності на спірну земельну ділянку є похідними від позовних вимог про визнання недійсними Свідоцтв про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] та договору купівлі - продажу даної земельної ділянки від 22.11.2013 року, а тому визнання у судовому порядку оспорюваного договору недійсним має наслідком внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та анулювання відповідного запису. Оскільки в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними Свідоцтв про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] та договору купівлі - продажу даної земельної ділянки від 22.11.2013 року відмовлено, державний реєстратор не відмовляв позивачу у скасуванні записів про державну реєстрації, то дана позовна вимога до задоволення не підлягає. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за необгрунтовністю. Відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, яка мотивована тим, що 21.03.2012 року до Державної екологічної інспекції у Полтавкській області було направлено висновок Державного управління охорони навколишнього середовища у Полтавській області про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] в оренду для ведення особистого селянського господарства. Починаючи із 21.03.2012 року Державна екологічна інспекція у Полтавській області була обізнана про те, що [PERSON] отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення особистого селянського господарства та про підстави, з яких даний висновок не було погоджено. Відповідно до статті 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову за необґрунтованістю, то наслідки спливу строку позовної давності до спірних правовідносин не застосовуються. Судові витрати стягненню із відповідачів на користь позивача не підлягають, так як у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed