Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.12.2010 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 3700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карки. Щодо змін кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним і банком - Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У порушення ст.ст. 509, 526, 1054ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до п. 1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в установленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за договором. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2017 року має заборгованість 48505,41 грн., яка складається з наступного: 3614,22 грн. - заборгованість за кредитом; 39005,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 2285,97 грн. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 48505,41 грн. за кредитним договором № б/н від 11.12.2010 року та судові витрати. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 26.02.2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями призначено суддю Калмикову Ю.О. 02.03.2020 року ухвалою суду справу № 415/6706/17 було прийнято до провадження та призначено до розгляду. 11.05.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він посилається на те, що в 2010 році Відповідач не отримувала кредит в сумі 3614,22 гривень, а отримувала меншу суму, оскільки на той час, на кредитну картку було встановлено кредитний ліміт в сумі 500,00 гривень, який (кредит) вона погасила в повному обсязі, і тільки у 2014 році Відповідачу було збільшено кредитний ліміт до 3700,00 гривень, який фактично вона отримала в цьому ж році, тобто у червні місяці 2014 році в сумі 3614,22 гривень. Термін дії вказаної картки було визначено на чотири роки, тобто до червня 2014 року. Іншу картку Відповідач не отримувала, або продовження дії картки, строк дії якої закінчився - не відбувалося. Отриманими у червні місяці 2014 року кредитні кошти в сумі 3614,22 гривень Відповідач користувалася, але не повернула в повному обсязі, у зв`язку із проведенням антитерористичної операції та відсутністю доходів (заробітку). Відповідач здійснювала погашення кредиту, але не регулярно та не в повному обсязі. Позивач розраховує заборгованість починаючи з 2010 року по 2017 рік включно, тобто з дня оформлення картки, по якій заборгованість за період часу з 2010 по 2014 рік включно відсутня. Тому Відповідачу не відомо, чому Позивач розраховує заборгованість за іншими кредитами, строк давності повернення яких, по-перше, минув, а по-друге, за якими відсутня заборгованість, оскільки всі ті кредити Відповідачем були повернуті в повному обсязі та вчасно, тобто не було прострочення. Тому Відповідач вважає, що це повинен довести саме Позивач, оскільки саме він здійснював розрахунок заборгованості, але не зазначив про це у своєму позові, тобто підстави здійснення такого розрахунку. Щодо заборгованості за останнім кредитом 2014 року, то Відповідач в цій частині позов визнає частково, а саме в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту в сумі 3614,22 гривень та несплачені проценти на поточну заборгованість в сумі 198,52 гривень. В іншій частині позову, а саме про стягнення з Відповідача несплачені проценти на прострочену заборгованість в сумі 38806,70 гривень та комісії в сумі 3100,00 гривень, та заборгованість по судовим штрафам в сумі 2785,97 гривень Відповідач заперечує в повному обсязі, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. Щодо заперечень на суму 38806,70, гривень як проценти які нараховані на прострочену заборгованість, на суму 3100,00 гривень як заборгованість за комісією, та 2785,97 гривень як заборгованість по судовим штрафам, Відповідач посилається на те, що при отриманні кредиту, Відповідач оформлювала та заповнювала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, і цю заяву-анкету підписала, але з самими Умовами та Правилами вона не ознайомлювалась та які їй для підпису не надавалися. Окрім того, у самій анкеті - заяві відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки (номер та дата) саме тих Умов та Правил надання банківських послуг, посилання про яке мається у позові, ким вони затверджені, та чи відповідають ці Умови та Правила, з якими нібито Відповідач ознайомилась, з тими, що додані до позову. В позові жодним чином Позивач не обґрунтовує таку суму до стягнення, як «несплачені проценти на прострочену заборгованість» в сумі 38806,70 гривень, яким чином вона була розрахована, з якої відсоткової ставки. Таким чином вбачається, що згідно з розрахунку заборгованості, доданого до позову, починаючи з 11.12.2010 року по 31.08.2014 року Позивач нараховував поряд зі ставкою 30.00%. іще одну відсоткову ставку 30.00%, а потім підвищену в розмірі 34.80% з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року, а потім ще раз підвищену в розмірі 43.20% з 01.04.2015 року по 31.08.2017 року. Починаючи з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року Позивач застосовує поряд зі ставкою 34,80% знову ж ці «проценти на прострочену розмірі 34,80%., а потім з 01.04.2015 року по 31.08.2017 року поряд зі ставкою 43.20% застосовує знову «проценти на прострочену заборгованість» в розмірі 43,20%. тобто змінюється як процентна ставка «поточна» так і «проценти на прострочену заборгованість»: з 30.00% до 43.20%. Окрім того, в позовній заяві Позивач не зазначає правових підстав застосування та нарахування процентів на прострочену заборгованість. Також, навіть враховуючи ті Умови та Правила надання банківських послуг які додані до позову, то в них відсутні положення (пункти) які б передбачали застосування та нарахування «процентів на прострочену заборгованість», що виключає її стягнення, доки Позивач в порядку глави 5 ЦПК України не доведе протилежного, тобто правомірність такого нарахування. Стосовно заборгованості за нарахованою комісією в сумі 3100,00 гривень, та судовими штрафами в сумі 2785,97 гривень, то вони також є безпідставними та необґрунтованими. З цього приводу слід зазначити, що відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у дій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач зареєстрована та проживає в м. Лисичанськ Луганської області. Місто Лисичанськ Луганської області входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р. дію якого призупинено розпорядженням від 5 листопада 2014 року № 1079-р. а також визнано таким, що втратило чинність, розпорядженням від 2 грудня 2015 року № 1275-р. Вказане також висвітлено у правовій позиції Верховного Суду України у постанові № 6-2879цс1б від 13 березня 2017 року. Таким чином, вбачається, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача судових штрафів є безпідставними. Щодо нарахованої комісії в сумі 3100,00 гривень, слід зазначити, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. 11.05.2018 року відповідач надала клопотання про застосування строків позовної давності. Кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання відповідає строку дії картки. Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов`язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії карки є способом виконання зобов`язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Таким чином, просила суд застосувати строки позовної давності. 24.07.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, щодо форми кредитного договору позивач посилається на те, що При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п. 1 ст. 30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку, (п.п. 1.1.1.58, 1.1.1.59 Умов). Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] (п.п. 1.1.1.90,2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав Відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач (п. 1.1.1.15 та п. 1.1.1.16 Умов) в Заяві. Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта (п.п. 1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. Щодо ознайомлення Відповідача умовами та правилами надання банківських послуг позивач посилається на те, що з копії анкети-заяви від 11.12.2010 року чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що останній висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила (в), що "Я згоден (на) з там, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (лась) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. З виписки з карткового рахунку, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Щодо заперечення Відповідача стосовно не списання відсотків та штрафів по кредитному договору на підставі мешкання в зоні проведення антитерористичної операції, позивач посилається на те, що оскільки договір оформлений ще 11.12.2010 року остання звірка паспортних даних здійснювалася саме при укладенні договору, тому при подачі позову до суду у Банка була відсутня достовірна інформація про адресу за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав Відповідач. На сьогоднішній день Боржник до Банку з метою списання штрафних санкцій не звертався, хоча Банком і налаштовано прийняття таких заяв як через відділення Банку так і шляхом подачі заяви через сайт Банку http://credithelp.privatbank.ua/. Щодо права Банку односторонньо змінювати кредитний ліміт а інші умови обслуговування позивач посилається на те, що підпис Позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що Позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови цього Договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Згідно з Умов та Правил надання банківських послуг Банк має право: - п. 1.1.3.2.3. здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. - п. 1.1.3.1.9. не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у Заяві, надавати Власнику виписки про стан Картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції по Картрахункам. У разі підключення Власника до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через цей комплекс. У разі підключення Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. До обов`язків Клієнта відноситься: - п. 1.1.2.1.5. одержувати виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам. - п. 1.1.2.1.6. у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку звернутися до Банку для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) Банк про це протягом тридцяти п`яти днів з моменту списання. Пунктом 2.1.1.2.3. Умов та правил Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає згоду Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Позичальник перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладання такої угоди, під час підписання договору Позичальника влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить його підпис. Щодо правомірності стягнення пені позивач зазначає що сторони встановили в п. «2.1.1.12.6.1.» Умов та Правил надання банківських послуг що, у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню. Розмір пені зазначається в тарифах. Нарахування пені за кредитними картами здійснюється з 01.05.2009 року в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн., що затверджено Наказом СТТ-2009-289 віл 07.04.2009 року. В подальшому Наказом СП-2013-6500941 от 28.01.2013 р. розмір пені було збільшено до 50 грн., яка нараховується щомісячно у разі виникнення прострочки по кредиту на суму від 100 грн. 19.09.2013 року СП-2013-6776448 від 19.09.2013 р. внесені зміни до тарифів щодо розміру пені, а саме: - у разі виникнення прострочки на протязі одного місяця - сплачується пеня в розмірі 50 грн.; - у разі виникнення прострочки другий місяць поспіль - сплачується пеня в розмірі 100 грн. Стосовно строку дії договору та кредитної картки позивач зазначив, що даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Згідно з Умов та Правил картковий рахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, а заперечення Відповідача нічим необґрунтовані. Щодо порядку погашення заборгованості та нарахування процентів - згідно з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. Пільговий період кредитування - це установлений банком період з моменту виникнення заборгованості по кредиту, протягом якого нарахування процентів за користування кредитом проводиться за процентною ставкою 0.01% річних (п. 1.1.1.49). У разі не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік (п. 2.1.1.12.6). Перелік може змінюватися та доповнюватися, про що клієнт повідомляється у відповідності з цими умовами (п. 1.1.1.91). Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів. Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів зазначені в Тарифах, а саме: - розмір щомісячного мінімального платежу складає 7% (з 02.04.2014року Наказом СП-2014- 6635230 від 02.04.2014 р. розмір платежу було зменшено до 5%) від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; - строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця наступного за звітним. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг (п. 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.6.2) та Тарифів. Пунктом 1.1.3.1.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з картрахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту картрахунка. Щодо зміни відсоткової ставки позивач зазначив, що під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2, 5% в місяць або 30 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 01.09.2014, 01.04.2015 року та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від Відповідача до Банку не надходило. Стосовно умов договору про комісійну винагороду зазначив, що винагорода за надання фінансового інструменту в розмірі 3 % від суми виданого кредиту та винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів за своїм характером є встановленою договором платою банку за здійснення фінансової послуги - надання кредитних коштів у користування. Таким чином, п. 7.1 договору в частині винагороди (комісії) не суперечить нормам діючого законодавства. Щодо наданого банком розрахунку заборгованості зазначив, що з виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Окрім того, Відповідач протягом тривалого часу належним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, що свідчить про згоду з вказаними умовами. Цивільним кодексом передбачені права сторін на проведення переговорів та досягнення згоди щодо умов договору. Сторони погодили положення кредитного договору в тих межах, які сторони бажали викласти у самому договорі. При цьому, цивільним законодавством передбачено, що норми договору, не можуть звужувати права сторони договору, передбачені нормами законодавства, в тому числі й нормами про припинення та зміну договору. Враховуючи викладене, просив суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 19.09.2018 року відповідачем надано контр розрахунок. 15.05.2020 року представником відповідача надано письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі відповідача та його представника. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відповідач внаслідок не виконання належним чином умови кредитного договору допустив утворення заборгованості за кредитом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позову просив розглядати справу без участі їхнього представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, надала до суду відзив на позовну заяву та клопотання про застосування строків позовної давності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без участі відповідача та його представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором № б/н від 11.12.2010 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 3700.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карки.. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4 Умов, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 1.1.2.4. Умов, позичальник зобов`язується при незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів банку, звернутися до банку для розірвання договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11.12.2010 року, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 31.08.2017 року становить 48505,41 грн., яка складається з наступного: 3614,22 грн. - заборгованість за кредитом; 39005,22 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 2285,97 грн. - штраф (процентна складова). Згідно з довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] надано кредитна кратка [NUMBER] дата відкриття 11.12.2010 р., термін дії 06/14. Згідно з довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] були змінені умови кредитування, а саме: 11.12.2010 кредитний ліміт - 0,00 грн., 28.04.2011 кредитний ліміт - 3100,00 грн., 25.07.2011 кредитний ліміт - 3700,00 грн., 01.12.2014 кредитний ліміт - 120,00 грн. Згідно з виписки карткового рахунку за період з 11.12.2010 по 06.12.2017, наданою АТ КБ «ПриватБанк» 24.06.2014 р. - поповнення готівкою в терміналі самообслуговування [ADDRESS] . Платник карта [NUMBER] на суму 190,00 грн.; 24.06.2014 р. - поповнення мобільного [NUMBER] (номер телефону відповдіача, що зазначений в позовній заяві) через термінал самообслуговування. Термінал самообслуговування 101170 Лисичанськ кредитна частина Р2Р перевід - 02.10.2014. Термінал самообслуговування 206374 Лисичанськ кредитна частина Р2Р перевід - 13.11.2014, 19.02.2015. Мотивувальна частина Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України , істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України , зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з заявою позичальника від 11 грудня 2010 року, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Згідно з витягу з «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів Банку», то вони не містять підпису відповідача, тобто останній не повідомлений банком про умови кредитування за договором б/н від 11.12.2010 року. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, що саме у зазначеному в цих документах розміру і порядку мають здійснюватися нарахування платежів. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 416 ЦПК України, у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ «КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14435 цс 18) викладено правову позицію про те, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. З урахуванням зазначеного позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентам задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею та комісією в сумі 3100,76 гривень, штрафу 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина), 2285,97 грн. - штрафу (процентна складова), суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На виконання зазначених вище положень закону Кабінет Міністрів України розпорядженням №1053-р від 30 жовтня 2014 року, та розпорядження №1275-р від 02 грудня 2015 року затвердив перелік населених пунктів, на території яких проводиться антитерористична операція (АТО). Згідно з положень «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Лисичанськ, Луганської області входить у перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з повідомлення адресно-довідкового підрозділу УДМСУ у Луганській області від 07.11.2017 року, [PERSON] , зареєстрований з адресою: [ADDRESS] . Отже, на відповідача розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яким встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій із зобов`язань за кредитними договорами у період проведення антитерористичної операції, оскільки банкам заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року. Щодо заявленого клопотання відповідача про застосування строків позовної давності щодо стягнення суми боргу, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності, відповідно до ст. 257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, згідно з ст. 261 ЦК України, а не закінченням строку дії договору, такого правового висновку дійшов ВС України у справі 6-14цс14 від 18.06.2014 р. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Судом встановлено, що [PERSON] у 2010 році отримала лише карту [NUMBER] згідно з інформації з програмного комплексу щодо карти/рахунку, строк дії 06/14. Відсутні докази того, що після закінчення строку дії платіжної картки боржником була отримана нова картка. Відповідно до п. 2.1.1.12.5 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH). Згідно з наданим позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11 грудня 2010 року, останній платіж відповідач здійснила 19 лютого 2015 року. Отже, останній платіж здійснено в 19.02.2015 року, а дія картки закінчилась в червні 2014 року. АТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] [INFO] . Таким чином, визначений ст. 257 ЦК України, трирічний строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договору від 11 грудня 2010 року не закінчився. Враховуючи викладене, вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] зазначених пені, комісії та штрафів не підлягають задоволенню за необґрунтованістю. Таким чином, стягненню з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягають фактично отримані та використані позичальником кошти на суму 3614,22 грн. - заборгованість за тілом кредиту, оскільки в добровільному порядку відповідачем вони АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № PROM2B7ZBO від 12.10.2017 року про сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 119, 20 грн.

Outcome: partial