Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

02 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 07 червня 2018 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження він дізнався про винесення державним виконавцем Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Погорілим Р. С. постанови про відкриття виконавчого провадження № 53890589 від 11 травня 2017 року з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А. А. за реєстровим номером 6402 від 01 грудня 2016 року про стягнення грошових коштів. Як йому стало відомо, 01 грудня 2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А. вчинено вищезазначений виконавчий напис за кредитним договором № DNXRRX09810624 від 03 вернесня 2007 року, укладеного між ним та відповідачем, про стягнення з нього на користь відповідача грошових коштів у розмірі 24 935,37 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 612,36 грн., заборгованість з відсотків у розмірі 6 696,91 грн., заборгованість за комісією у розмірі 119,00 грн., заборгованість за пенею у розмірі 15 843,51 грн., фіксована частина штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентна складова штрафу у розмірі 1 163,59 грн. Позивач [PERSON] зазначив, що вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконання, оскільки АТ КБ "ПриватБанк" не доведено безспірності суми заборгованості, крім того, заборгованість за виконавчим написом нарахована за період, що перебільшує 3 роки, що є порушенням ст. 88 ЗУ "Про нотаріат". А тому, виконавчий напис нотаріуса вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а самеЗакону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У зв`язку з наведеним, у позовній заяві [PERSON] просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича № 6402 від 01 грудня 2016 року щодо стягнення заборгованості - таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 06 липня 2018 року було відкрите провадження у справі, цією є ухвалою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 15-16). Ухвалою суду від 04 березня 2019 року було задоволено заяву позивача про забезпечення позову (а.с. 64-66). Ухвалою суду від 07 серпня 2019 року було закрите підготовче провадження у справі, судом призначений розгляд справи по суті. Не погоджуючись із пред`явленим позовом, відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" 04 березня 2019 року подав суду відзив на позовну заяву, у якому посилався на правомірність виданого нотаріусом виконавчого напису, дотримання процедури, установленої ЗУ "Про нотаріат", посилаючись при цьому на безспірність заборгованості позивача перед Банком та подання нотаріусу повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а тому просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 69-71). У судове засідання позивач [PERSON] та не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, але у поданому відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за його відсутності (а.с. 69-71). Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович у судове засідання не з`явився, але подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 01 грудня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем вчинений виконавчий напис (реєстровий номер № 6402) про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") заборгованості за кредитним договором № DNXRRX09810624 від 03 вересня 2007 року в сумі 24 935,37 грн., яка утворилась за період з 03 вересня 2007 року по 12 вересня 2016 року (а.с. 24). У відповідності до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону "Про нотаріат", ч. 6 ст. 20 Закону України "Про заставу", ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", постановою кабінету Міністрів України "Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на ставі виконавчих написів нотаріусів". Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 р. № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пункт 3.2. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" передбачає, що: безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 3.5. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. У п. 7.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22 лютого 2012 року № 296/5 передбачено, що у справах нотаріуса залишається копії документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника, примірник виконавчого напису. У відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі Перелік) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку конкретизовано, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника зазначенням суми заборгованості та строків їх погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Дослідивши нотаріальний напис нотаріуса, нотаріальну справу щодо посвідчення нотаріального напису, яка надана приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А. А. (а.с. 24-40), суд приходить до висновку, що виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 03 вересня 2007 між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (правонаступником якого є відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") і [PERSON] був укладений кредитний договір № DNXRRX09810624, відповідно до якого Банк надав останньому кредит у розмірі 661,10 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних, з кінцевим терміном повернення до 03 серпня 2008 року включно. Факт укладення договору підтверджується заявою позичальника [PERSON] від 03 вересня 2007 року, в заяві останньою зазначено, що він ознайомлений з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та "Тарифами Банку", та отримав оригінал кредитного договору, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 29). Суд приходить до висновку, що при укладенні кредитного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Таким чином, кредитний договір між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" і [PERSON] складається із: заяви [PERSON] про надання кредитних коштів, "Умов та правил надання банківських послуг", "Тарифів Банку", що у відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України свідчить про укладення між сторонами договору. На вимогу суду, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалівим А. А. була надана завірена копія нотаріальної справи щодо посвідчення нотаріального напису, який оскаржуються. Так, стягувачем - Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" нотаріусу були надані: заява про вчинення нотаріального напису; розрахунок заборгованості за кредитним договором; письмова вимога на адресу [PERSON] про усунення порушень за кредитним договором; заява позичальника № DNXRRX09810624. Судом установлено, що нотаріусом вчинений виконавчий напис тільки на підставі заяви [PERSON] , яка нотаріусом ідентифікована як кредитний договір, в той же час, Банком не надано нотаріусу засвідчених належним чином "Умов та правил надання банківських послуг", "Тарифів Банку" Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк", які були чинним станом на дату укладення кредитного договору 03 вересня 2007 року. Таким чином, нотаріусом вчинений виконавчий напис без наявності всіх необхідних документів, визначених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, а саме без всіх документів, які становлять між сторонами кредитний договір. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що нотаріальний напис вчинений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, а саме, ст. 87 Закону України "Про нотаріат", Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а тому повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору) в сумі 704,80 грн. Разом з тим, згідно із п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у цій цивільній справі, вжиті ухвалою суду від 04 березня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved