Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

11 вересня 2019 року [PERSON] , звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.04.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г., зареєстрований в реєстрі за № 40, про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження якого: місто Київ, вулиця Андріївська будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи: 14282829, кредитної заборгованості в сумі 100000,00 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.09.2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», було укладено кредитний договір №5649493, згідно якому [PERSON] був надан кредит у розмірі 167000 долл.США. Також між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] був укладен договір іпотеки № 5641402, згідно з яким ПП "Квін", як майновий поручитель передає у іпотеку майно - кафе-бар, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Кредит був наданий з останньою датою погашення 09.10.2022р. У лютому 2011 року позивач дізнався, що Державною виконавчою службою м.Дніпродзержинська проводяться прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - кафе-бара, розташованого за адресою: [ADDRESS] яке належить майновому поручителю ПП "Квін". Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо, що на підставі виконавчого напису № 235 від 12.02.2010р. приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. про звернення стягнення на нерухоме майно майнового поручителя по кредитному договору ПП "Квін" та задоволено вимоги ПАТ "ПУМБ" у сумі 412118 грн. 31 коп. та 184962,74 долл.США. 15.02.2011р. були проведені прилюдні торги, згідно яких був визнан перерможець торгів і майно було реалізоване [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . 21 грудня 2011 року рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська задоволено позовні вимоги ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" про стягнення заборгованості за кредитним догвором № 5649493 від 12 вересня 2007 року укладеного між ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" та [PERSON] , згідно якого було стягнуто з [PERSON] 1477223 грн. 45 коп. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2019р. за заявою Відповідача приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Мойсеєнко Д.П. відкрите виконавче провадження за виконавчим написом № 40 від 12.04.2019 року, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. про стягнення з [PERSON] в рахунок погашення боргу на користь Відповідача заборгованість у розмірі 100000 грн. Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого порушив права позивача, а у самого відповідача були відсутні підстави для звернення стягнення на заборгованість, оскільки з дня вининення права вимоги минуло більше 3-х років, а тому виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ч.6 ст.36 Закону України "Про іпотеку", яка встановлює, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Крім того, банком не дотримано вимог закону щодо подання повного пакету документів, необхідних для вчинення виконавчого напису, а нотаріусом на даний недолік не звернуто увагу і в порушення вимог закону вчинено виконавчий напис при відсутності необхідного документу (виписки з рахунку) чи іншого документу, який би був рівнозначний вказаному і доказував би безспірність заборгованості, її розмір та безспірність її стягнення. У виконавчому написі відсутня достатня і безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та не перевірив виконання умов закону, відповідно до яких права вимоги у заявника має виникнути у строк не більше трьох років (строк позовної давності). В наданій суду письмовій заяві позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, просить розглянути справу без його участі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення рішення у справі без участі представника відповідача. Від третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної Ірини Георгіївни, приватного виконавця виконавчого округу міста Київа Мойсеєнко Діни Петрівни до суду не надходило заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі, були повідомлені належним чином про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, про поважні причини неявки суду не повідомили. Ухвалу суду від 22.10.2020 року про витребування належним чином засвідченої копії нотаріальної справи по вчиненню оспорюваного викоавчого напису нотаріусом не виконано. Представник відповідача Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" надав відзив на позовну заяву, в якій просив залишити позовну заяву без задоволення. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні, 12 вересня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», було укладено кредитний договір №5649493, згідно якому [PERSON] був надан кредит у розмірі 167000 долл.США. Також між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] був укладен договір іпотеки № 5641402, згідно з яким ПП "Квін", як майновий поручитель передає у іпотеку майно - кафе-бар, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Кредит був наданий з останньою датою погашення 09.10.2022р. 12 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г. вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2007 року у розмірі 100000,00 грн. 20.08.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Київа Мойсеєнко Д.П. було винесено постанову ВП № 59835359 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса №40 від 12.04.2019р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у суммі 100000,00 грн. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі 6-887цс17 за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. В судовому засіданні встановлено, що позивач будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від АТ «ПУМБ» чи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу не отримувала. Позивачка не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У зв`язку з тим, що заборгованість по кредиту має спірний характер, оспорюваний виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором від 12.09.2007 року у розмірі 100000 гривень, суд вважає необхідним визнати таким, що не підлягає виконанню. При розподілі судових витрат суд враховує, що позов задоволено у повному обсязі, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на користь позивача.

Outcome: approved