Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

01 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він на підставі договору дарування від 14 вересня 2007 року є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначив, що у будинку зареєстрований він, його мати [PERSON] , донька [PERSON] , а також його колишня дружина, шлюб з якою було розірвано на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року [PERSON] , що є відповідачем у справі та яка фактично з січня 2014 року у будинку не проживає, не є його власником, та з того часу житловим приміщенням не користується. Позивач зазначив в заяві, що на підставі вимог ч. 2\~ст. 405 ЦК України, відповідач [PERSON] може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Позивач посилався також на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації його прав як власника житла, в зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст.ст.\~316,\~317,\~391,\~405 ЦК України,\~просив суд\~визнати [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,\~а саме\~будинком,\~розташованим за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~тазняти її з реєстраційного обліку за місцем проживання. Ухвалою суду від 22 грудня 2017 року було відкрите провадження у справі (а.с.\~17-18). Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 29, 30). Ухвалою суду від 30 березня 2018 року було залучено до розгляду у справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39-40). Ухвалою суду від 11 червня 2019\~року призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 2-3). Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала. Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справу на розсуд суду. Треті особи\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явились,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи були\~повідомлені належним\~чином,\~причини неявки\~суду не\~повідомили,\~клопотань про\~відкладення розгляду\~справи не\~подавали. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 14 вересня 2007 року, посвідченим державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шевченко О. М., зареєстрованим в реєстрі за № 2-4487, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 6), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" №\~16310069 від 17 жовтня 2007 року (а.с. 7), а також матеріалами інвентаризаційної справи, наданої на запит суду. За адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: з 23 жовтня 1998 року [PERSON] , [INFO] , з 13 серпня 1982 року [PERSON] , [INFO] , з 13 березня 2008 року [PERSON] , [INFO] та з 28 жовтня 2006 року [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повідомленням Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 34 від 22 січня 2018 року (а.с. 24). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року у справі № 183/946/15, ухваленим заочно, позовні вимоги [PERSON] задоволені. Розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 липня 1991 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області за актовим записом №\~375. Рішення суду набрало законної сили 21 квітня 2015 року (а.с. 8-10). Статтею 316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав\~статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до\~статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно приписів\~статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Судом встановлено, що з 2014 року відповідач [PERSON] у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , не проживає, житловим приміщенням не користується, що підтверджується актом від 07 листопада 2017 року, складеним головою квартального комітету № 11 м. Новомосковськ Дніпропетровської області [PERSON] в присутності сусідів (а.с. 11). На підставі частини 2\~статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають їй користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2\~статті 405 ЦК України\~вона може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом, в зв`язку з чим, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, то вона задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів виконавчого комітету відповідної ради, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади. А тому, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ В зв`язку з вищенаведеним,

Outcome: partial