Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом та просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» в її користь 13000 грн. понесених нею витрат на поховання та 10000 грн. моральної шкоди, завданої смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Покликається на те, що 25.08.2011 року приблизно о 22 год. 40 хв. на 608 км + 500 м автодороги сполученням Київ-Чоп неподалік с. Угерсько Стрийського району Львівської області водій маршрутного автобуса "Львів-Моршин" [PERSON] керуючи автобусом "БАЗ А079.23" реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись ним в напрямку м. Чоп, вчинив наїзд на [PERSON], сина позивача, в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження, від яких він помер на місці пригоди. Постановою відділу розслідувань ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області від 08.06.2012 року кримінальну справу №131-0179, порушену за фактом ДТП, під час якої загинув її син, закрито на підставі ст. 6 п.2 КПК України за відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Позивач, як мати, відповідно до ст. 1168 ЦК України має право на відшкодування шкоди, завданої смертю її сина. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент події була застрахована у ПрАТ "СК"Перша". Позивач понесла витрати, пов'язані з виготовленням та облаштуванням гранітного пам'ятника на могилі сина, згідно накладної приватного підприємця [PERSON] №143 від 22.09.2014 року та товарного чеку від 22.09.2014 року на суму 13000 гривень. Крім того позивачці завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 гривень. Смерть сина завдала їй значних душевних страждань, вибила з нормальної колії життя. Він був ще зовсім молодий, неодружений, завжди допомагав по господарству, матеріально, так як чоловіка та ще одного сина вона поховала ще раніше. Третій син - інвалід, сам потребує допомоги. Позивач звернулась до відповідача із заявою вх.№ 360-15 від 04.03.2015 року з проханням виплатити їй страхове відшкодування і отримала лист-відмову вих.№ 40-04 від 21.04.2015 року з посиланням на те, що вина [PERSON] не доведена і цивільно-правова відповідальність не настала. Тому змушена звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, однак надіслав в суд заперечення на позовну заяву, де зазначив, що основними підставами для відмови правоохоронними органами у відкритті кримінальної справи щодо [PERSON] було те, що [PERSON] самостійно спричинив аварійну ситуацію та порушив своїми діями ряд пунктів Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Згідно ч. 2 п. 2 ППВСУ №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. Загиблий під час ДТП [PERSON] спричинив аварійну ситуацію, грубо порушив ПДР та перебував в стані алкогольного сп'яніння, а тому суд вправі відмовити у відшкодуванні шкоди, якщо груба необережність потерпілого сприяла її виникненню. Просить відмовити у задоволенні позову. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 25.08.2011 року приблизно о 22 год. 40 хв. на 608 км + 500 м автодороги сполученням Київ-Чоп неподалік с. Угерсько Стрийського району Львівської області водій маршрутного автобуса "Львів-Моршин" [PERSON] керуючи автобусом "БАЗ А079.23" реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись ним в напрямку м. Чоп, вчинив наїзд на [PERSON], в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження, від яких він помер на місці пригоди. Постановою відділу розслідувань ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області від 08.06.2012 року кримінальну справу №131-0179, порушену за фактом ДТП, закрито на підставі ст. 6 п. 2 КПК України за відсутністю в діях водія [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент події була застрахована у ПрАТ "СК"Перша" (поліс №ВЕ/8902246, строк дії з 18.11.2010 року по 17.11.2011 року). Із накладної приватного підприємця [PERSON] №143 від 22.09.2014 року та товарного чеку від 22.09.2014 року (а.с. 12, 13) вбачається, що позивач понесла витрати, пов'язані з виготовленням та облаштуванням гранітного пам'ятника на могилі сина на суму 13000 гривень, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму понесених нею витрат на поховання. Крім того, суд вважає, що позивачу заподіяна моральна шкода завдана смертю сина внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, оскільки внаслідок смерті сина вона зазнала душевних страждань. Однак суд враховуючи вимоги розумності та справедливості вважає необхідним зменшити розмір відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача в користь позивача 2000 грн. моральної шкоди.

Outcome: approved