Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про скасування записів про іпотеку та обтяження. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач, є власником об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] . З інформаційної довідки № 207487462 від 24.04.2020 року, отриманої в Центральному ВДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Вінницької обл., позивачу стало відомо про те, що іпотекодержателем прав на вказану квартиру на сьогоднішній день є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія». Так, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний Запис про іпотеку : 27080362 (спеціальний розділ); підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», серія та номер 1306, виданий 25.02.2012 року. Вказаний запис про Іпотекодержателя - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» внесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] 17.07.2018 року за індексовим номером 42100933. Крім того, в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження за №7845611, зареєстрований 03.09.2008 на підставі договору іпотеки №3946. Позивач вважає, що запис про державну реєстрацію іпотеки , зареєстрований за ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», як за іпотекодержателем, та запис про обтяження, підлягають скасуванню, а майно звільненню від обтяжень, оскільки 03.09.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] булоукладено кредитний договір № 0101/0908/02-219, згідно умов якого, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 55900 доларів США строком до 02.09.2023 року зі сплатою 12,05% річних закористування кредитом. Також між банком та [PERSON] 03.09.2008 року було укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON] виступила поручителем по кредитних зобов`язаннях свого чоловіка - [PERSON] . В забезпечення належного виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, між сторонами 03.09.2008 було укладено іпотечний договір №/0908/02-219 Z-01, згідно умов якого, [PERSON] яквласник нерухомого майна, передав банку в іпотеку квартиру під номером [ADDRESS] . В державному реєстрі іпотек за реєстраційним № 7845693 від 03.09.2008року було внесено відповідний запис про іпотеку № 27080362. Позивач зазначає, що до даного договору іпотеки сторонами укладались договором про внесення змін та доповнень № 1 від 02.12.2009 та № 2 від19.05.2011. 25.02.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 1306, відповідно до умов якого, ПАТ «Сведбанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за кредитним і забезпечувальним договорами, укладеними з [PERSON] , в наслідок чого ПАТ «Дельта Банк» став кредитором [PERSON] за кредитним договором № 0101/0908/02-219 та іпотечнимдоговором №0101/0908/02-219 Z-01 від 03.09.2008 року. В подальшому, в зв`язку з існуванням у [PERSON] кредитних зобов`язань та укладенням ПАТ «Дельта Банк» з ПАТ «Сведбанк» договору, за умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк», як новий кредитор, по кредитному договору №/0908/02-219, звернувся до Вінницького міського суду з позовом про дострокове стягнення суми за вказаним кредитом. Вінницьким міським судом була розглянута цивільна справа №І27/1988/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за вищевказаним кредитним договором в сумі 52301,47 доларів США, що еквівалентно418045, 65грн. , з яких 49307,0 доларів США, що еквівалентно 394115,63 грн. - тіло кредиту, 2993,87 доларів США, що еквівалентно23930,0 грн - відсотки. Рішенням Вінницького міського суду від 13.10.2014 року у справі № 127/1988/14-ц в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в повному обсязі. Дане рішення суду набуло законної сили 24.10.2014 року. Таким чином, даним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2014 року, що набуло законної сили, встановленонікчемність (недійсність в силу закону) кредитного договору№0101/0908/02-219 від 03.09.2008 року. З огляду на викладене, [PERSON] вважає, що іпотечний договір №0101/0908/02-219 Z-01 від 03.09.2008 року, який укладався в забезпечення виконання цього кредитного договору, є також нікчемним (недійсним в силу закону). Позивач зазначає, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації про державну реєстрацію іпотек на даний час іпотекодержателем по іпотечному договору № 0101/0908/02-219 Z-01 від 03.09.2008 року, згідно якого [PERSON] в іпотеку було передано квартиру за адресою [ADDRESS] , зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ 387550239). З метою позасудового врегулювання спору та внесення Іпотекодержателем відомостей про припинення іпотеки та зняттяобтяжень, позивачем 13.05.2020 рок на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» було направлено листа, яким повідомлено останнього про наявність судового рішення, яким встановлено нікчемність кредитного договору та запропоновано вжити заходи щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як Іпотекодержателем, інформації при припинення іпотеки. Вказане письмове звернення було отримано відповідачем 15.05.2020 року, проте залишено без жодного реагування. Наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження квартири за адресою [ADDRESS] , що були внесені напідставі іпотечного договору №0101/0908/02-219 2-01 від 03.09.2008 року, який є нікчемним, порушує право власності позивача, що й стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 23.07.2020 року матеріали позовної заяви залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 30.07.2020 року представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 30.07.2020 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 25.09.2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі за обставин, викладених в позовній заяві, просила суд їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву, долученому до матеріалів справи. Суд, вислухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 03.09.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] булоукладено кредитний договір № 0101/0908/02-219, згідно умов якого, банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 55900 доларів США строком до 02.09.2023 року зі сплатою 12,05% річних закористування кредитом. Також між банком та [PERSON] 03.09.2008 року було укладено договір поруки, згідно умов якого [PERSON] виступила поручителем по кредитних зобов`язаннях свого чоловіка - [PERSON] . До даного договору іпотеки сторонами укладались договори про внесення змін та доповнень № 1 від 02.12.2009 та № 2 від19.05.2011. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2014 року у справі № 127/1988/14-ц в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в повному обсязі. Дане рішення суду набуло законної сили 24.10.2014 року. Зазначеним вище рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2014 року, що набуло законної сили, встановленонікчемність (недійсність в силу закону) кредитного договору№0101/0908/02-219 від 03.09.2008 року. Згідно інформаційної довідки № 207487462 від 24.04.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» є іпотекодержателем прав на квартиру [ADDRESS] . Також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний Запис про іпотеку: 27080362 (спеціальний розділ); підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», серія та номер 1306, виданий 25.02.2012 року. Вказаний запис про Іпотекодержателя - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» внесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON] 17.07.2018 року за індексовим номером 42100933. Відповідно до Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження за №7845611, зареєстрований 03.09.2008 на підставі договору іпотеки №3946. 13.05.2020 року позивачем направлено лист на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», з метою позасудового врегулювання спору та внесення Іпотекодержателем відомостей про припинення іпотеки та зняттяобтяжень, яким повідомлено останнього про наявність судового рішення, яким встановлено нікчемність кредитного договору та запропоновано вжити заходи щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як Іпотекодержателем, інформації при припинення іпотеки. Даний лист звернення [PERSON] до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» було отримано 15.05.2020 року, проте залишено без реагування. У п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини першої статті 590, статті 578 ЦК звернення стягнення на предмет застави/іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу. Оскільки укладено договір між позивачем [PERSON] та ВАТ «Сведбанк»», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», у зв`язку з існуванням у [PERSON] кредитних зобов`язань та укладенням ПАТ «Дельта Банк» з ПАТ «Сведбанк» договору, за умов якого до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк», як новий кредитор, по кредитному договору №/0908/02-219, звернувся до Вінницького міського суду з позовом про дострокове стягнення суми за вказаним кредитом. Вінницьким міським судом Вінницької області була розглянута цивільна справа №І27/1988/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за вищевказаним кредитним договором в сумі 52301,47 доларів США, що еквівалентно 418045, 65грн. , з яких 49307,0 доларів США, що еквівалентно 394115,63 грн. - тіло кредиту, 2993,87 доларів США, що еквівалентно 23930,0грн - відсотки. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2014 року у справі № 127/1988/14-ц в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] було відмовлено в повному обсязі. Дане рішення суду набуло законної сили 24.10.2014 року. В силу норм ст.82 ЦПК України, дані обставини мають преюдиційне значення та не підлягають доказуванню. Відповідно до визначення термінів, що містяться у Законі України «Про іпотеку», основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу (.....) виконання якого забезпечене іпотекою. Відповідно до приписів ст. 575 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця ( ....)Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (чч. 1 ст. З Закону України "Про іпотеку"). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку"). Отже, згідно із чинним законодавством, іпотекою забезпечуються виключно реально існуючі зобов`язання або вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. А відтак, іпотека не може існувати самостійно без зобов`язання. Частиною другою статті 548 ЦК визначено, що недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Тобто, недійсність договору, забезпеченого іпотекою, тягне й недійсність іпотеки. З огляду на вище викладене, [PERSON] обґрунтовано вважає, що за наявності набувшого законної сили судового рішення Вінницького міського суду від 13.10.2014 року, яким ПАТ «Дельта Банк» було відмовлено в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0101/0908/02-219 з підстав його нікчемності, іпотечний договір №0101/0908/02-219 Z-01 від 03.09.2008 року, який укладався в забезпечення виконання цього кредитного договору, є також нікчемним (недійсним в силу закону). Відповідно до частин першої та другої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. В своїй Постанові від 04.06.2019 року у справі 916/3156/17 (провадження № 12-3041-18) Велика Палата Верховного суду зазначила наступне: "За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Така позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження №14-90цс19) під час розгляду спорів у подібних правовідносинах, відступати від яких Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав...» Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» . За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.З ст. З Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Аналогічні положення містяться й у ч.2 ст.З Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої, взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Згідно до ч.ч.1, 2 ст. 2 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Нормами ст.43 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Частина перша статті 19 Закону України "Про іпотеку" регламентує, що відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Як зазначалось вище, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації про державну реєстрацію іпотек на даний час іпотекодержателем по іпотечному договору № 0101/0908/02-219 Z-01 від 03.09.2008 року, згідно якого [PERSON] в іпотеку було передано квартиру за адресою [ADDRESS] , зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія»» (код ЄДРПОУ 387550239) З метою позасудового врегулювання спору та внесення Іпотекодержателем відомостей про припинення іпотеки та зняття обтяжень, [PERSON] 13.05.2020 рок на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» було направлено листа, яким повідомлено останнього про наявність судового рішення, яким встановлено нікчемність кредитного договору та запропоновано вжити заходи щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як Іпотекодержателем, інформації при припинення іпотеки . Вказане письмове звернення [PERSON] до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»» було отримано останнім 15.05.20 року. Наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження квартири за адресою [ADDRESS] , що були внесені на підставі іпотечного договору №0101/0908/02-219 2-01 від 03.09.2008 року, який є нікчемним, порушує право власності [PERSON] гарантоване нормами ст..41 Конституції України, відповідно до яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається із висновку викладеного у Постанові Верховного Суду від 04.09.2018р. №823/2042/16 «...спір про скасування рішення, записів щодо державної реєстрації обтяження пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно, щодо якого він є іпотекодержателем, спір вирішується між особами, які вимагають скасування державної реєстрації й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження...» Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 681,60 грн., підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved