Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У вересні 2014 року ТДВ "СК "Індіго" звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 6 444,96 грн. В обґрунтування позовних вимоги вказували, що 12.02.2010 року в м. Києві на вулиці Героїв Сталінграду з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, та зіткнувся з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до листа з Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області № 1/4 від 26.06.2014року [PERSON] змінив прізвище та ім'я на [PERSON]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2010року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. 08.04.2011року страхувальник [PERSON] звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту № 12478/206 від 30.11.2011 року страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 31 434 грн., 96 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 321119 від 30.11.2011 року. На момент ДТП відповідальність водія транспортного засобу «MITSUBISHI», р.н. [NUMBER], була застрахована за полісом ВА № 7054691 в ПрАТ "ПЗУ Україна", позивач звернувся з вимогою до страховика цивільно-правової відповідальності. Страховик цивільно-правової відповідальності відповідача у відповідь на вимогу відшкодував позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 24 990 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 714 від 30.01.2012 року, але було не доплачено 6444,96 грн. страхового відшкодування. Посилаючись на те, що позивач відшкодував збитки, спричинені ДТП із вини відповідача, а останній в добровільному порядку відмовляється їх відшкодувати, позивач звернувся до суду із даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надав, про причини неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2010 року в м. Києві на вулиці Героїв Сталінграду з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода, та зіткнувся з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до листа з Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області № 1/4 від 26.06.2014року [PERSON] змінив прізвище та ім'я на [PERSON]. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2010року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу. Оскільки постанова в адміністративній справі набрала законної сили, а тому у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалена постанова суду з питань, чи мало місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає встановленим факт, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив Правила дорожнього руху. 08.04.2011року страхувальник [PERSON] звернувся із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту № 12478/206 від 30.11.2011 року позивачем була здійснена виплата страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 31 434,96 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 321119 від 30.11.2011 року. На момент ДТП відповідальність водія транспортного засобу «MITSUBISHI», р.н. [NUMBER], [PERSON]., була застрахована за полісом ВА № 7054691 в ПрАТ "ПЗУ Україна", позивач звернувся з вимогою до страховика його цивільно-правової відповідальності. Страховик цивільно-правової відповідальності відповідача у відповідь на їх вимогу відшкодував позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 24 990 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 714 від 30.01.2012 року, але недоплаченими залишаються 6444,96 гривень страхового відшкодування. Таким чином, матеріалами справи встановлено цивільне право позивача на пред'явлення зворотної вимоги до особи, що заподіяла шкоду у розмірі виплаченого відшкодування, відповідно до вимог статей 993 та 1191 ЦК України. Згідно з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Матеріалами справи встановлено, що саме з вини відповідача, який керував транспортним засобом - автомобілем [NUMBER], заподіяно шкоду застрахованому автомобілю. Таким чином, встановлено цивільне право позивача на пред'явлення зворотної вимоги до особи, що заподіяла шкоду у розмірі виплаченого відшкодування, відповідно до вимог ст.ст. 993 та 1191 ЦК України. Відтак, враховуючи викладене, пред'явлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Крім того суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved