Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

В серпні 2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасове переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої дитини в супроводі матері без згоди та супроводу батька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. 13 лютого 2006 року шлюб між ними було розірвано. Син залишився проживати з нею. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не виявляє ніякої турботи щодо дитини, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про стан його здоров'я, не цікавиться фізичним та духовним розвитком сина. З народження син хворіє на вроджену наслідувану міопатію з артрогрипозом, хондродістрофією, є інвалідом дитинства. Чотири рази на рік він повинен проходити курс лікування в КЛПУ «Донецький обласний науково-практичний центр реабілітації церебрального паралічу і органічних захворювань нервової системи з порушенням психіки дітей». У вересні 2016 року, лютому 2017 року вона возила сина до м. Донецьк з метою госпіталізації в вищезазначений медичний заклад, однак відповідач щоразу необґрунтовано та безпідставно затримував оформлення документів. Останній раз взагалі відмовився надавати нотаріально засвідчену згоду на вивіз дитини в м. Донецьк. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам та здоров'ю сина. З урахуванням уточнених позовних вимог просила надати дозвіл на тимчасове переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої дитини [PERSON] в її супроводі без згоди та супроводу батька [PERSON] строком на один рік. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] пояснила, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], шлюб між якими розірвано 13.02.2006р. Після розлучення батьків дитина проживає разом із матір'ю та старшим братом у діда та баби з боку матері. [PERSON] - дитина-інвалід віком до 16 років, потребує постійного стаціонарного лікування до чотирьох разів на рік в КЛПУ «Донецький обласний центр нейрореабілітації», має діагноз - вроджена структурна міопатія з чисельними артрогрипозом. Згідно неврологічної путівки № 000570 з 02.10.2017р. по 25.10.2017р. [PERSON] разом із матір'ю перебували на лікуванні у ДЗ «ССКС» ім. В.П. Чкалова МОЗ України у м. Одеса. Згідно побутової характеристики від 21.08.2017р. № 5276 [PERSON] вживає всі необхідні заходи з утримання, виховання та лікування сина [PERSON], батька за місцем проживання дитини з 2007 року не бачили. Згідно характеристики учня 7 класу багатопрофільної гімназії [PERSON] від 22.08.2017р. [PERSON] 5 і 6 клас перебував на індивідуальному навчанні, у 7 класі відвідував заняття з усіма учнями. До гімназії дістається велосипедом у супроводі матері. Мати постійно цікавиться навчанням сина, допомагає досягти успіхів, бере активну участь у житті класу, надає допомогу класному керівнику. Батько не приділяє уваги вихованню сина, не відвідує гімназію, не цікавиться успіхами дитини, жодного разу е був присутнім на батьківських зборах, святах, заходах, які проводились в класі. Питання щодо доцільності надання дозволу на переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької області малолітньої дитини без згоди та супроводу батька до досягнення дитиною повноліття розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, які відбулись 04.10.2017р. та 26.10.2017р. Батьки на засіданнях присутні не були, про дату та час проведення засідання були повідомлені належним чином. [PERSON] надала заяву про розгляд питання у її відсутність, [PERSON] причину неявки не повідомив. На підставі наведеного, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради вважає за доцільне надати позивачці дозвіл на тимчасове переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в супроводі матері [PERSON], [INFO]., без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO] строком на 1 (один) рік. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 21 лютого 2006 року (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [PERSON] є батьком, а [PERSON] його матір'ю (а.с.7). Частиною 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, прийнятою резолюцією 44/25 Генеральної асамблеї від 20.11.1989р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснююся вони держаними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.10 зазначеної Конвенції держави-сторони поважать право дитини та її батьків залишити будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959р. дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності. Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч.1 та 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Абзацом третім частини 3 статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХП, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно п.18 Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 з наступними змінами та доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, з наступними змінами та доповненнями визначено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами: проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у якій відповідно до Правил записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно медичного висновку № 117 від 24 травня 2004 року, виданого Красноармійською центральною районною лікарнею, [PERSON] є дитиною-інвалідом віком до 16 років, має захворювання - вроджену наслідувану міопатію з артрогрипозом, хондродістрофією (а.с.13, 29). Згідно довідки поліклініки Красноармійської центральної районної лікарні від 22 вересня 2017 року [PERSON] є інвалідом дитинства, потребує постійного стаціонарного лікування до чотирьох разів на в КЛПУ «Донецький обласний науково-практичний центр реабілітації церебрального паралічу і органічних захворювань нервової системи з порушенням психіки дітей». Вроджена структурна міопатія з множеним антрогрипозом (а.с.28). Відповідно до довідки Українського науково-дослідного інституту протезування, протезобудування та відновлення працездатності від 24.11.2017р. [PERSON], перебував в 3 хірургічному відділенні на контрольному огляді 24.11.2017р., за період з квітня 2016 року по листопад 2017 року у дитини відмічається бурне прогресування сколіозу (з 45 градусів до 78 градусів). [PERSON] отримує соціальну пенсію по інвалідності на дитину інваліда дитинства до 16 років з 24.09.2004р. по 05.05.2020р., що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER], виданого УПФУ в м. Красноармійську (а.с.12). З характеристики КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 5276 від 21.08.2017р. вбачається, що [PERSON] виховує дитину-інваліда, до дитини ставиться турботливо і уважливо, справляється з будь-якими побутовими важностями, приймає правильних виховних і освітніх заходів, дуже багато часу приділяє лікуванню дитини. За весь час проживання за адресою: [ADDRESS] з квітня 2007 року батька дитини [PERSON] жодного разу не бачили (а.с.9). Згідно характеристики на учня 7 класу багатопрофільної гімназії Покровської міської ради [PERSON], 2004р.н., дитина характеризується позитивно. Мати постійно цікавиться навчанням сина, допомагає досягти успіхів, бере активну участь у житті класу, надає допомогу класному керівнику. Батько не приділяє уваги вихованню сина: не відвідував гімназію, не цікавився успіхами дитини, жодного разу не був присутній на батьківських зборах, святах, заходах, які проводились в класі (а.с.10). Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про надання дозволу на переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької області малолітньої дитини без згоду та супроводу батька до досягнення дитиною повноліття від 02.11.2017р. № 05/26-1382 орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради вважає за доцільне надати дозвіл на тимчасове переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в супроводі матері [PERSON], [INFO]., без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO] строком на 1 (один) рік. На підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що за станом здоров'я наявна потреба у переміщенні повнолітнього [PERSON], [INFO], через лінію зіткнення у межах Донецької області для його періодичного лікування в КЛПУ «Донецький обласний науково-практичний центр реабілітації церебрального паралічу і органічних захворювань нервової системи з порушенням психіки дітей», батько якого [PERSON] невмотивовано не дає згоду на таке переміщення, у зв'язку з чим суд вважає за можливе позов задовольнити повністю і надати дозвіл на тимчасове переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької області неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в супроводі матері [PERSON], без згоди та супроводу батька [PERSON] строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст.313 ЦК України, ст.ст.150, 154, 155 СК України, ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231, п.5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57,

Outcome: approved