Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

У червні 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" про стягнення матеріальної та моральної шкоди,, свої вимоги мотивує тим, що 11 листопада 2014 року о 14.00 год. водій, [PERSON], керуючи автомобілем марки Даймлер-Бенз JI508 д.н.з. [NUMBER] у м. Києві вул. Петлюри,7/9, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Тойота Рав 4 д.н.з. [NUMBER] водій [PERSON], що призвело до пошкодження мого транспортного засобу. Даний факт встановлено Постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої водія визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність водія застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.09.2014р №АІ 1798488 в Національній акціонерній страховій компанії «ОРАНТА» Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі, що належить на праві власності [PERSON] було пошкоджено задній бампер з лівого боку, заднє ліве крило, що підтверджується довідкою, виданою Інспектором ДПС відділу Шевченківського району ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції Задворним Ю.В. Так, 19.11.2014р. [PERSON] звернулася до Відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надала страховій компанії перелік документів, необхідний для прийняття рішення в подальшому про виплату страхового відшкодування . Після винесення постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності, 12.01.2015р. я звернулася до Відповідача з заявою про страхове відшкодування у справі №9851. 20.01.2015р. позивач зателефонувала за телефоном гарячої лінії страхової компанії «Оранта», спеціаліст якої повідомив про те, що 15.01.2015р. було прийнято рішення про відшкодування матеріального збитку у розмірі 2 900,00 грн. Дану суму позивач вважає не обгрунтованою внаслідок чого 14.01.2015р. вона звернулася в ТОВ «ВІДІ Автострада», в якому власне я придбала новий автомобіль 28.04.2012р. Тойота Рав 4 з метою отримання рахунку на ремонт автомобіля в офіційному дилері Тойота Україна. У відповідь на моє звернення, ТОВ «ВІДІ Автострада» (кузовний ремонт) мені надали рахунок №ВДиС-0000763 від 14.01.2015р. на загальну суму 27 551,16 грн. з урахуванням знижки, якою я володію в офіційному сервісі Тойота Україна. У вартість ремонту увійшли роботи ремонту заднього лівого крила, заміні бамперу тощо. У зв"язку з чим позивач просить стягнути з НАСК ОРАНАТА грошові кошти у розмірі 49 592 , 27 грн суму страхового відшкодування, 600 грн. оплата послуг експертизи, та 10 000 моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов. НАСК "ОРАНТА" в судове засідання свого представника не направила про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, через загальну канцелярію за вх. № 33144 від 13.11. 2015 року нажала свої письмові заперечення та просила розгляд справи проводити без участі їх представника ( а.с. 36-56) та надавши додаткові докази по страховому відшкодуванню ( а.с. 57- 74 ). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди. Третя особа [PERSON] позовні вимоги визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11 листопада 2014 року о 14.00 год. водій, [PERSON] , керуючи автомобілем марки Даймлер-Бенз JI508 д.н.з. [NUMBER] у м. Києві вул. Петлюри,7/9, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно для інших учасників руху, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль Тойота Рав 4 д.н.з. [NUMBER] водій [PERSON], що призвело до пошкодження мого транспортного засобу. Даний факт встановлено Постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якої водія визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність водія застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02.09.2014р №АІ 1798488 в Національній акціонерній страховій компанії «ОРАНТА» Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі, що належить на праві власності [PERSON] було пошкоджено задній бампер з лівого боку, заднє ліве крило, що підтверджується довідкою, виданою Інспектором ДПС відділу Шевченківського району ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції Задворним Ю.В. Так, 19.11.2014р. [PERSON] звернулася до Відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надала страховій компанії перелік документів, необхідний для прийняття рішення в подальшому про виплату страхового відшкодування. Так, вимоги, встановлені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мною були виконані вчасно та в повному обсязі, Відповідачу надано усі документи, визначені Законом, що підтверджують факт заподіяння шкоди та обгрунтування вартості завданої шкоди внаслідок пошкодження авто. У відповідності до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо- транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України Так, відповідно до п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Відповідно до вимог Наказу Мінюсту, Фонду державного майна України «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Пунктом 1.3. Наказу визначено, що вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин. Розділом 8 встановлено порядок визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ та застосовується витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту Що стосується змісту листа Відповідача про врахування франшизи у розмірі 510 грн., дані дії суперечать Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з огляду на наступне. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Разом з тим , з пояснень позивачки вбачається, що автомобіль на даний час відремонтований , згідно квитанції № 35 від 29.03. 2015 року , вартість ремонту становить 52 710 гривень ( а.с. 75-76), НАСК "Оранта" виплатила їй 2 967 гривень 81 коп., а тому вона просить стягнути матеріальну шкоду з НАСК "Оранта" - 46 621 грн. 19 коп в межах ліміту відшкодування, а різницю моральної шкоди, франшизу, витрати нак експертизу, моральну шкоду сягнути з винної особи відповідача [PERSON], судовий збір покласти на відповідачів в межах задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, не всі докази позивача обґрунтовані та доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України). Частиною 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 4 статті 60 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. З ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та / або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. - п. 1 ст. 9 - Обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, аніж зазначені у цьому Законі ліміти. - ст. 12 даного закону - страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи Таким чином, відповідач ВАТ " HACK " ОРАНТА " повинно відшкодувати позивачу затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 46 621 грн. 19 коп. з урахуванням виплати 2 967 грн. 81 коп. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою (страховим відшкодуванням). В даному випадку відповідач [PERSON] має компенсувати позивачу франшизу в розмірі 510 грн. та різницю затраченої суми на ремонт автомобіля у суму 2 710 гривень Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції". ) Таким чином з відповідача ВАТ НАСК ОРАНТА підлягає стягненню суму страхового відшкодування у сумі 46 621( сорок шість тисяч шістсот двадцять одну) гривень 19 копійок та судовий збір. Статтею 23 Цивільного кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, моральна шкода може виражатися у фізичному болі і стражданнях, які особа зазнала внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я. В даному випадку, фізичні страждання самі по собі не є моральною шкодою, але є підставою виникнення моральної шкоди у особи. Крім того, положеннями статті 23 Цивільного кодексу України встановлено певні критерії, які суд має оцінювати при визначенні розміру моральної шкоди. До таких критеріїв відносяться: характер правопорушення (це може бути адміністративний проступок, злочин як середньої тяжкості, так і тяжкий, інше порушення цивільних прав, яке не є злочином або проступком. Оцінці також має підлягати об'єкт порушення, тобто на що правопорушення було спрямоване - на життя та здоров'я чи на майно самого потерпілого або близьких йому осіб тощо); глибина фізичних та душевних страждань, яка визначається в залежності від особистих властивостей психіки потерпілого та характеру шкоди, яка йому завдана; погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації (тут мова йдеться як про професійну працездатність потерпілого, так і про інші навички, які втрачаються внаслідок, наприклад, заподіяння шкоди здоров'ю); ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. За загальним правилом вина є підставою для відшкодування моральної шкоди. Отже суд має брати до уваги як форму вини завдавача шкоди (умисел або необережність), так і наявність вини самого потерпілого. Випадки компенсації моральної шкоди незалежно від вини завдавача шкоди встановлюються ст.1167 Цивільного кодексу України; інші обставини, що мають істотне значення (тривалість страждань, істотність вимушених змін у способі життя потерпілого, можливість усунення негативних наслідків, які виникла в результаті посягання на права особи тощо). Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Згідно із п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Таким чином з [PERSON] підлягає стягненню матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП у розмірі 2 710 ( дві тисячі сімсот десять) гривень, суми франшизи у розмірі 510 ( п"ятсот десять) гривень, 600 ( шістсот ) гривень судові витрати за оплату послуг експертизи, 2 500 ( дві тисячі п"ятсот) гривень моральної шкоди, судовий збір у розмірі 135 ( сто тридцять п"ять) гривень 71 коп., а разом 6 455 ( шість тисяч чотириста п"ятдесят п"ять) гривень 71 копійка. На підставі вищевикладеного та ст.ст. ст.ст. 16, 23, 1067-1087, 1167, ЦК України і

Outcome: partial