Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернулось до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» суму збитків в порядку регресу у розмірі 2300,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07 березня 2014 року в м. Львові на вул. Городоцькій, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], який забезпечено в ПАТ «ПРОСТО-страхування» відповідно до договору страхування №АІ/0155668 від 14.02.2014 року, під керуванням [PERSON]. Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 03.04.2014 року винуватим в даній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON]. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування поданої [PERSON] та страхового акту № 95418 від 12.05.2014р. ПАТ «ПРОСТО-страхування» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 2300,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14342 від 13.06.2014 року. Крім того зазначає, що [PERSON] із заявою про настання ДТП до АТ «Просто-страхування» не звертався. Враховуючи вищенаведене просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму збитків у порядку регресу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак направив на адресу суду клопотання у якому підтримує позовні вимоги та просить суд слухати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. 14.02.14 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортних засобів №АІ/0155668, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «КІА Sorento» державний номерний знак [NUMBER]. 07 березня 2014 року в м. Львові на вул. Городоцькій, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2014 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно страхового акту № 95418 від 12.05.2014р. та розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування складає 2300,00 грн. Відповідно до ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ «ПРОСТО-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 2300,00 грн. на підставі заяви про страхове відшкодування, поданої [PERSON] до ПАТ «ПРОСТО-страхування» та страхового акту № 95418 від 12.05.2014р., що підтверджується платіжним дорученням № 14342 від 13.06.2014 року . У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України та п. 5 ст.21 ЗУ "Про страхування" страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 ЗУ " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Судом встановлено, що незважаючи на вищенаведені норми закону відповідач [PERSON] не подав в трьох денний термін письмової заяви про настання страхового випадку Страховику про що свідчить відсутність в Журналі вхідної кореспонденції письмової заяви про настання страхового випадку та не надав жодних документів до АТ «ПРОСТО-страхування» по вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Абзацом ґ) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. У відповідності до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved