Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] пред'явила в суді позов до Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], який по день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із автомобілів, квартири, в якій вони жили, а також із нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS] та із нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS]. Спадкоємцем по закону після смерті чоловіка є вона. Інші спадкоємці - діти спадкодавця [PERSON], [PERSON] та мати спадкодавця [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] не прийняли і на неї не претендують, про що подали відповідні заяви. Спадщину вона прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину на нежитлове приміщення магазину, розташоване по [ADDRESS] вона не має можливості, оскільки державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори їй було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність належного правовстановлюючого документу на дане приміщення, оскільки наявний договір від 19.08.2003 року між ТОВ "Шаргородцукор" та спадкодавцем про купівлю-продаж приміщення магазину нотаріально не посвідчений, що є перешкодою для оформлення її спадкових прав на вказане приміщення магазину. [PERSON] просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року її чоловіка - [PERSON] на нежитлове приміщення магазину загальною площею 75,1 м. кв. з ганком, яке знаходиться на [ADDRESS] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.45). Представник відповідача - Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, але від Михайлівського сільського голови [PERSON] поступила заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Позовні вимоги визнає (а.с.49). За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконкомом Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області 10.07.2015 року (а.с.9). [PERSON] по день смерті, що сталася [INFO] року, постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається у тому числі із нежитлового приміщення магазину по [ADDRESS], що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 15.01.2016 року за №117, з якої вбачається, що магазин по [ADDRESS] належить [PERSON], знаходиться в житловому будинку №4 (а.с.10). Спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом є його дружина - [PERSON], яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.5). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] - його діти [PERSON],[PERSON] та мати [PERSON] спадщини не прийняли та на неї не претендують, про що свідчать відповідні заяви в матеріалах спадкової справи, оглянутої судом (а. сп. с. 1 - 4). Згідно договору купівлі - продажу спірну нежитлову будівлю [PERSON] купив в ТОВ "Шаргородцукор" 19.08.2003 року за 3311 гривень. Вказана обставина підтверджується договором купівлі - продажу від 19.08.2003 року, квитанцією до прибуткового ордера № 176 від 17.09.2003 року, актом прийому - передачі нежитлової будівлі - магазину по [ADDRESS], із якого вбачається, що ТОВ "Шаргородцукор" передало, а [PERSON] прийняв у власність нежитлову будівлю по [ADDRESS] (а.с. 14 - 16). Договір купівлі - продажу нотаріально не посвідчений. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 23.05.2017 року ТОВ "Шаргородцукор" припинило свою діяльність у зв'язку з визнанням банкрутом, за рішенням Господарського суду Вінницької області від 28.02.2012 року (51 - 53). Із технічного паспорту на магазин по [ADDRESS] вбачається, що свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю в матеріалах технічного паспорту відсутнє (а.с.18 - 19). Відповідно до довідки виконкому Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 15.01.2017 року свідоцтво про право власності на магазин по [ADDRESS] Згідно довідки КП "Могилів - Подільське МБТІ" від 22.03.2017 року за № 107 право власності на нежитлове приміщення по [ADDRESS] не видавалось та не реєструвалося ( а.с. 17). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Хлапоніна О.О. від 30.03.2017 року позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] на нежитлове приміщення, що знаходиться в с. Михайлівка Шаргородського району Вінницької області на [ADDRESS], відмовлено. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.7). Таким чином, факт належності спадкодавцю [PERSON] на праві власності нежитлового приміщення - магазину по [ADDRESS] підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими і перевіреними судом. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються ст.ст. 13, 41, 55 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 1216,1217, 1218,1220, 1223,1269,1270 ЦК України. Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця…, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За приписами ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з відкриття спадщини. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що право [PERSON] на отримання у власність спадкового майна порушено і підлягає судовому захисту. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

Outcome: approved