Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Державний виконавець відділу ДВС Романівського РУЮ Каленський С.В. звернувся до суду з поданням, у якому просить для забезпечення виконання рішення суду винести ухвалу, якою обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа [PERSON], посилаючись на те, що на виконанні відділу ДВС Романівського РУЮ перебуває виконавчий лист Богунського районного суду №2-3892/03 від 06.03.2003 року, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Боржник рішення суду щодо сплати аліментів не виконує та ухиляється від його виконання. У зв"язку з тим, що боржник [PERSON] не виконує зобов"язання, та не збирається виконувати рішення суду добровільно, тобто ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням, може ухилятися від виконання судового рішення шляхом виїзду за кордон в той час, як провадження по ньому не закінчене, а тому згідно вимог подання просив для забезпечення виконання рішення суду винести ухвалу, якою тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа [PERSON]. Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. В судове засідання 18.02.2014 року державний виконавець Каленський С.В. надав письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав. Установлено, що приводом для внесення зазначеного подання стало непогашення боржником заборгованості, присудженої рішенням суду. Із доданих до подання доказів, вбачається, що згідно виконавчого листа, виданого Богунським районним судом м. Житомира по справі №2-3892 за 2003 рік, [PERSON] зобов"язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 чатини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 19.02.2003 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки - розрахунку за №1252 від 12.02.2014 року, зробленого державним виконавцем відділу ДВС Романівського РУЮ Каленським С.В., вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.02.2014 року складає 33972-94грн. Відповідно до частини 1 статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України від 21.01.1994 року „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Так, п.2 ч.1 ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 постанови №5 від 30.03.2012 року роз'яснив, що відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України „Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Саме по собі посилання на заборгованість за виконуваним судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов'язання. В порушення вимог ч.1 ст.60 ЦПК України заявником - державним виконавцем Каленським С.В. не надано суду належних та допустимих доказів того, що [PERSON] ухиляється від виконання зобов'язання. Отже, з поданих матеріалів не вбачається, що [PERSON] ухиляється від виконання судового рішення. Також в поданні не наведено посилань та доказів того, що [PERSON] отримував та має закордонний паспорт. Державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Outcome: dismissed