Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов цивільний позов ТОВ «Кейко-Колект» до [PERSON] «Про усунення перешкод у праві володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням» (а.с. 1-28). Позивач прохає задовольнити позов ТОВ « Кейко-Колект» про усунення перешкод у реалізації права володіння, користування нерухомим майном шляхом надання безперешкодного доступу в житлове приміщення та заборонити Відповідачам користуватись даним житловим приміщенням, без попередньої згоди з власником ТОВ «Кейко- Колект» за адресою: м. Харків, провулок Іртиський буд. 1/107. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 січня 2008 року, [PERSON] уклала з ПАТ « «УкрСиббанк», кредитний договір № 11290397000. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 11290397000 між Банком та Вітповідачем було укладено Іпотечний договір від 29 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до умов якого в іпотеку було передано житловий будинок, розташований за адресою: м. Харків провулок Іртиський буд. 1/107. Надалі Позивач зазначає, що 30.06.2016 року Банк відступив ТОВ «Кейко-Колект» відповідно до Договору факторингу та Договору про відступлення права за іпотечним договором свої права вимоги до Відповідача за зобовязання по Кредитному договору та Іпотечному договору. Позивач, у судове засідання не зявився, був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомила, заперечень на позов не надала. Правом участі представника у судовому засіданні не скористалась. Відповідно до ч.4\~ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Судом установлено: 29 січня 2008 року, [PERSON] уклала з ПАТ « «УкрСиббанк», кредитний договір № 11290397000. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 11290397000 між Банком та Втповідачем було укладено Іпотечний договір від 29 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до договору іпотеки Іпотекодавцем передає в іпотеку Іпотекодержателю: житловий будинок, розташований за адресою: м. Харків провулок Іртиський буд. 1/107 (а.с. 4). У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права відшкодування моральної (немайнової) шкоди, належить позивачеві. Особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до частини 1\~статті 33 Закону України "Про іпотеку"\~невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно із частиною 3\~статті 36 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору Пунктом 5 Іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому\~Законом України "Про іпотеку". Згідно частини 1 статті 37 Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки позивачами до матеріалів справ не було надано належних та допустимих доказів прав нового кредитора у зобовязанні з відповідними додатковими договорами. До того ж, вивчивши договір іпотеки, укладений 29 січня 2008 року між ПАТ « «УкрСиббанк» та [PERSON], суд пришов до висновку, що у вказаному договорі взагалі не передбачалось відступлення права вимоги іпотекодержателем, а посилання позивача ТОВ «Кейко-Колект» на те, що він є повноцінним власником житлового будинку № 1/107 розташованого за адресою: м. Харків провулок Іртиський, спростовується п. 2.2. вказаного договору який передбачає, що Іпотекодержатель не перешкоджає Іпотекодавцю у володінні предметом іпотеки, якщо володіння не порушує умов цього Договору та ЗУ «Про іпотеку». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed