Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 10 жовтня 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося з відповідачем, оскільки вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, не ведуть спільного господарства, всі ці обставини призвели до того, що вони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з"явилася до суду подала заява, згідно якої просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з"явився до суду подав заяву, згідно якої просив справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 10 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1411 (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження від 29 квітня 2010 року, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №734, сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] (а.с.6). Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Про надання строку на примирення сторони заперечували. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище -"[PERSON]". Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved