Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

29 липня 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 31\~січня 2018 року відповідач [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, підписав анкету до договору про надання банківських послуг, чим підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку визначених документів, що складають договір. На підставі укладеного договору позичальник отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з тим, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не своєчасно сплачував кредитні платежі, станом на 04\~березня\~2020\~року утворилась заборгованість у розмірі 26\~412,1\~грн., що складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)\~10\~126,53\~грн., заборгованістю за пенею та комісією\~16\~285,57\~грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просив стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с.\~37-38). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав. Згідно ч.\~4\~ст.\~223\~ЦПК\~України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст. 13 ЦПК України).\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом установлено, що [PERSON] звернувся до АТ "Універсал банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 31 січня 2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Крім того, в анкеті зазначено "прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій, згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі, підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору" (а.с.7). Відповідно до ч.1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України\~). Згідно з ч.1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Універсал-Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. При ухваленні рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов таких висновків. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором про надання банківських послуг від 31 січня 2018 року станом на 04\~березня 2020 року у розмірі 26412,1 грн., що складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 10126,53 грн., заборгованості за пенею та комісією 16285,57 грн. Частина 5\~ст. 263 ЦПК України\~визначає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Визначаючи розмір заборгованості за договором, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх та оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими обставинами справи та наявними у справі доказами. При цьому, згідно з ч.6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач в обґрунтування права вимоги заборгованості та на підтвердження її розміру разом з позовною заявою надав суду анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 31 січня 2018 року, розрахунок заборгованості за договором від 31\~січня 2018\~року, разом з тим, у позовній заяві позивачем зазначено, що кредитний ліміт на рахунку відповідача установлено у розмірі 8000,00 грн., будь-яких доказів зміни кредитного ліміту позивачем суду не подано. Судом установлено, що у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг, яка була підписана відповідачем, відсутні умови про розмір відсотків, як плати за користування кредитом та порядок їх сплати, розмір комісії за договором, а також умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання. Як убачається зі здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за період з 31\~січня 2018 року до 04 березня 2020 року, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 10\~126,53\~грн., що перевищує розмір встановленого на рахунок ліміту 8\~000,00\~грн.,\~доказів використання відповідачем кредитних коштів у розмірі, більшому ніж 8\~000\~грн., позивачем суду не надано; при цьому, судом установлено, що\~згідно з цим розрахунком позичальником було погашено за наданим кредитом суму в розмірі 19\~114,00 грн. (а.с. 5-6), Тобто, виходячи з розрахунку 8\~000,00\~грн.\~(сума, яка використана позичальником в межах встановленого ліміту)\~ 19\~114,00 грн. \~(сума, внесена на погашення кредиту)\~= - 11\~114,\~00\~грн., сума погашення за наданим кредитом значно перевищую суму позовних вимог позивача. У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією. Судом установлено, що у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг, яка була підписана відповідачем, відсутні умови про розмір відсотків, як плати за користування кредитом та порядок їх сплати, розмір комісії за договором, а також умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання. За змістом\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17\~та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому, на думку суду, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ "Універсал Банк" дотримався вимог, передбачених ч. 2\~ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів"\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. У разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Укладений між сторонами договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка не зазначена. При цьому, ураховуючи, що у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитом, комісії, а також відповідальність у вигляді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, а також відсутності підтвердження, що відповідач був обізнаний та погодився з редакцією Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк", на яку посилається позивач,\~суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 16\~285,57\~грн. не ґрунтуються на умовах договору, а тому не підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed