Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини, [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради дитині, [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Підставою для надання статусу слугувала постанова суду про взяття матері під варту. Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 1063 від 12.12.2012 року дитину влаштовано до комунального закладу «Дитячий будинок «Наш дім» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області. [PERSON] в закладі відвідувала лише [PERSON], яка цікавилась життям дитини, її проблемами та яка призначена опікуном дитини. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. За період перебування дитини під опікою, відповідач не приймала участі у вихованні та поверненні дитини у свою родину, аліменти на утримання дитини не сплачує, схильна до вживання алкогольних напоїв. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, викладені в позовній заяві та наданий комісією висновок № 02/49-05-24 від 05.01.2015 року підтримала, вважає доцільним позбавлення відповідача батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] та просила задовольнити позов. Також, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. До суду повернулись конверти з повістками для відповідача з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 26, 36, 43), а також відповідача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи в порядку частини 9 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 48). Третя особа, [PERSON] проти задоволення позову не заперечила. Прокурор м. Кіровограда в судовому засіданні вказала на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відповідача, з підстав ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає можливим ухвалення заочного рішення по справі, враховуючи належне повідомлення відповідача та те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає вимогам статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, думку прокурора, пояснення дитини, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Згідно Витягу з рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 902 від 08.11.2012 року, [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки мати дитини, громадянка [PERSON] на той час перебувала під вартою (постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.08.2012 року (справа № 1109/6061/2012). Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України від 20.09.2012 року № [NUMBER]). Малолітня [PERSON], [INFO], перебувала в комунальній установі «Притулок для дітей «Надія» служби у справах дітей Кіровоградської обласної державної адміністрації (а.с. 8). Розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 220-р від 19.07.2013 року встановлено опіку над малолітньою [PERSON], [INFO], призначивши опікуном [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України № 00011090152 від 20.09.2012 року, наданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] народилася [INFO], батьками дитини є [PERSON] та [PERSON], про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області складено відповідний актовий запис за № 1166 від 05.07.2005 (а.с. 7). Зазначене підтверджується також свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 20.09.2012 року, виданим повторно Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 6). Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Стягнення проводити з 23.01.2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 07.06.2023 року, а потім в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], тобто до 22.08.2026 року, про що свідчить виконавчий лист № 390/200/14-ц, виданий 28.02.2014 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області (а.с. 13). На запит суду (вих. № 20537 від 08.04.2015 року) Управлінням інформаційно-аналітичного забезпечення Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області за № 20/669 від 17.04.2015 року повідомлено, що за даними ДІАЗ МВС України [PERSON], [INFO], 29.07.2010 року засуджена Кіровським районним судом м. Кіровограда за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 3 роки. 17.09.2012 року засуджена Кіровським районним судом м. Кіровограда за частиною 1 статті 185, статті 71 Кримінального кодексу України до 4 років 1 місяця позбавлення волі (а.с. 45). Разом з тим, начальником Дніпродзержинської виправної колонії № 34 повідомлено службу у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради (№ 34/5-9492 від 24.11.2014 року), що [PERSON], [INFO], яка відбувала покарання у Дніпродзержинській виправній колонії Дніпропетровської області № 34, згідно вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.09.2012 року, була звільнена з установи 27.06.2014 року згідно ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.06.2014 року згідно статті 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року (а.с. 9). За висновком № 02/49-05-24 від 05.01.2015 року Органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради [PERSON] відвідано за місцем проживання, їй залишено запрошення для вирішення питання про повернення дитини, [PERSON] в сім'ю, але мати проігнорувала запрошення, звільнившись від відбування покарання, не вирішила питання щодо повернення дітей в свою сім'ю. [PERSON] не займається вихованням дитини, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує, схильна до вживання алкогольних напоїв, з'являється до дитини у нетверезому стані, що негативно впливає на її психологічний стан. У відповідності до підпункту 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини, службою у справах дітей за місцем походження дитини можуть бути підготовлені документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав (а.с. 14-15). Крім того, сама малолітня, [PERSON] в судовому засіданні підтвердила те, що опікується нею бабуся, [PERSON]. Мати матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавиться їх розвитком, станом здоров'я та проживання. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки, де б вони не перебували, зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Пункти 15, 16, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначають, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму та наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР №798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, статтею 12 Закону "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватись про їх здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 статті 155 Сімейного кодексу України встановлено). За приписом пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Частиною 5 статті 167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, матусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17.12.2014 року, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON], [INFO] (висновок № 02/49-05-24 від 05.01.2015 року, а.с. 14-15). Доказів щодо належного утримання та виховання своєї дитини відповідач до суду не подала та пояснення представника позивача не спростувала. Таким чином, суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме: [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітньої дочки: [PERSON], [INFO]. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved