Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту, яку 18.03.2015 року уточнив та згідно уточненої позовної заяви просив звільнити з-під арешту, застосованого згідно виконавчого провадження № 42648620 від 03.04.2014 року, № 38767532 від 09.07.2013 року, № 31666719 від 13.03.2012 року державним виконавцем відділу виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції на нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: будинок та земельну ділянку, загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що 24.01.2007 року між "Приват Банк" (ПАТ КБ "Приват Банк" після зміни найменування) та [PERSON] укладено кредитний договір № DNP0GK00000001. Відповідно до кредитного договору № DNP0GK00000001 від 24.01.2007 року [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у сумі 33100,00 доларів США зі сплатою 10,08% річних за користування коштами з кінцевим строком повернення 24 січня 2027 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором відповідач - іпотекодавець [PERSON] відповідно до іпотечного договору від 24.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Юрченко Л.Л. за реєстровим №127 надав Банку в іпотеку нерухоме майно: будинок, загальною площею 57,5 кв.м, з яких житлова площа становить - 16,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: А-будинок, Б-літ.кухня, В-погріб, Г-сарай, Д-сарай, Е-літній душ, Ж-вбиральня, И-сарай, К-колодязь, 3-4-огорожа, 1-замощення, розташованих за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] свого зобов'язання за Кредитним договором № DNP0GK00000001 від 24.01.2007 року не виконав, тому ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, та 18.07.2012 року суд ухвалив рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинок, загальною площею 57,5 кв.м, з яких житлова площа становить - 16,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: А-будинок, Б-літ.кухня, В-погріб, Г-сарай, Д-сарай, Е-літній душ, Ж-вбиральня, И-сарай, К-колодязь, 3-4-огорожа, 1-замощення, розташованих за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, відповідно до змісту наданої суду заяви, просив розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно поштового повідомлення, які направлялися за місцем реєстрації відповідача, які повернулись на адресу суду з поміткою за строком зберігання. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. В зв'язку з тим, що відомості про причину неявки відповідачів, які були повідомлені належним чином, відсутні, суд визнає їх неявку неповажною та розглядає справу у відсутності осіб, які не з'явились. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від Відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції на адресу суду надійшла заява щодо розгляду справи без участі їхнього представника. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2007 року між "Приват Банк" (ПАТ КБ "Приват Банк" після зміни найменування) та [PERSON] укладено кредитний договір № DNP0GK00000001. Відповідно до кредитного договору № DNP0GK00000001 від 24.01.2007 року [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у сумі 33100,00 доларів США зі сплатою 10,08% річних за користування коштами з кінцевим строком повернення 24 січня 2027 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором відповідач - іпотекодавець [PERSON] відповідно до іпотечного договору від 24.01.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Юрченко Л.Л. за реєстровим №127 надав Банку в іпотеку нерухоме майно: будинок, загальною площею 57,5 кв.м, з яких житлова площа становить - 16,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: А-будинок, Б-літ.кухня, В-погріб, Г-сарай, Д-сарай, Е-літній душ, Ж-вбиральня, И-сарай, К-колодязь, 3-4-огорожа, 1-замощення, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішень. З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем відділу виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції накладений арешт, нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: будинок та земельну ділянку, загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується постановами про арешт майна боржника та заборони його відчуження (виконавчі провадження № 42648620 від 03.04.2014 року, № 38767532 від 09.07.2013 року, № 31666719 від 13.03.2012 року). Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2012 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: будинок, загальною площею 57,5 кв.м, з яких житлова площа становить - 16,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: А-будинок, Б-літ.кухня, В-погріб, Г-сарай, Д-сарай, Е-літній душ, Ж-вбиральня, И-сарай, К-колодязь, 3-4-огорожа, 1-замощення, розташованих за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту може звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про з майна чи виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт коштів може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк», має право, у разі не виконання боржником [PERSON] своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved