Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від [PERSON] вказано, що [INFO] померла його матір [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка розміром 5,6360 га, яка розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, що належала, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] померлій [PERSON]. Згідно заповіту від 24 березня 2006 рок [PERSON] заповіла вказану земельну ділянку [PERSON] У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав ненадання документів, оформлених відповідно до ст.. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно". За життя [PERSON] оригінал державного акту було втрачено, а тому державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої. Відсутність оригіналу документу позбавляє його можливості успадкувати спадкове майно після смерті матері, у зв'язку з чим він просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників процесу про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] за життя мала у власності земельну ділянку площею 5,6360 га. (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], його матір'ю зазначена - [PERSON]. Заповітом від 24 березня 2006 рок [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 5,6360 га., що розташована на території Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] (а.с. 7,10). Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст.. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 4 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК Українипередбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1216 ЦК Українивстановлено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 18 вересня 2008 року [PERSON] звернувся до Михалівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 26). Спадкоємець на обов'язкову частку у спадщині, чоловік спадкодавиці [PERSON] відмовився від отримання обов'язкової частки в спадщин (а.с. 26). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого [INFO], [PERSON] помер [INFO]. Для правильного вирішення спору про спадкування суд на підставі відповідних документів зобов'язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат", видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 17 жовтня 2014 року № 758/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON], з підстав ненадання документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно" та витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 33). Згідно повідомлення Відділу Держземагенства у Василівському районі Запорізької області від 12 березня 2015 року (а.с. 37), на ім'я [PERSON] 24 грудня 2004 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER], яким посвідчено право власності на земельну дялнку для ведення особистого селянського господарства площею 5,6360 га, кадастровий номер [NUMBER]. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON], позивач прийняв спадщину, проте оформити своє право він не може через відсутність оригіналу державного акту та витягу з Державного земельного кадастру. Таким чином визнання права власності не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо.

Outcome: approved