Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У серпні 2016 року Голова обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Жовтень» - [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Жовтень» про захист честі, гідності та ділової репутації та просила визнати недостовірною інформацію відносно Голови ОК «ЖБК Жовтень» [PERSON], розповсюджену [PERSON] в об'яві розмішеній біля кожного під'їзду кооперативу за адресою [ADDRESS], а саме: - [PERSON] є самопроголошеною Головою кооперативу, призначила в односторонньому порядку «своїх» членів кооперативу «Жовтень» при цьому сама не являючись членом кооперативу»; - [PERSON] безпідставно в односторонньому порядку підвищила вартість обслуговування прибудинкової території в два раза. Що за чотири роки її управління складає Два мільйона гривень при цьому жодної звітності про витрати не було надано власникам кооперативу»; «В зв'язку з відсутністю ревізійної комісії гроші витрачалися за власним розсудом в основному на зарплату самопроголошеному та неконтрольованому голові кооперативу [PERSON]»; «Також в кооперативі встановлені лічильники споживання теплової енергії за показниками яких власники кооперативу повинні сплачувати, але самопроголошена голова кооперативу вирішила, що власники повинні платити в два рази більше ніж спожили тепла в опалювальний сезон, і за роки свого правління нарахувала Сімсот п'ятдесят тисяч гривень особисто для свого збагачення, які сплатили власники кооперативу «Жовтень»; - «Зараз [PERSON] за роки свого правління нашим майном, зробила борги перед обслуговуючими комунальними організаціями на суму Один мільйон двісті тисяч гривень»; зобов'язати [PERSON] не пізніше наступного дня після набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію, вказану в попередньому пункті, шляхом розміщення біля кожного під'їзду кооперативу за адресою [ADDRESS] до мешканців кооперативу звернення із зазначенням у ньому такого тексту: «Я, [PERSON], мешканець будинку [ADDRESS], повідомляю, що розповсюджена мною неправдива інформація про Голову ОК «ЖБК «Жовтень» [PERSON] визнана судом недостовірною, копію рішення додаю»; стягнути з [PERSON] на користь Голови ОК «ЖБК Жовтень» [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та суму судових витрат. Обґрунтовуючи свій позов, позивач посилається на те, що з квітня 2016 року [PERSON] поширює про [PERSON], як Голову ОК «ЖБК «Жовтень» недостовірну інформацію, яка принижує її честь та гідність, як громадянина та ділову репутацію, як Голови ОК «ЖБК «Жовтень» шляхом розміщення об'яв біля кожного під'їзду кооперативу за адресою [ADDRESS]. [PERSON] робить зави про факти, які є неправдивими. З наміром принизити позивача, як Голову кооперативу в очах громадян. У зв'язку з неправомірним поширенням відповідачем широкому колу осіб недостовірної негативної інформації відносно позивача, позивач та її сім'я знаходяться у стані постійного нервового напруження та стресу. Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка виражається в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги. Позивач зазначає, що твердження, наведені в публікації є такими, що принижують честь, гідність та її ділову репутацію, та є недостовірними. А тому мають бути спростовані. Позивач в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що він не розвішував та не виготовляв ці об'яви, водночас, за його словами, він повністю погоджується зі змістом вказаних об'яв. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити з підстав, викладених у ньому. Свідок [PERSON], яка проживає в квартирі [NUMBER] в будинку, за адресою: [ADDRESS], повідомила, що вона була присутня 16.04.2016 року під час розмови позивача та відповідача і особисто чула, як відповідач запропонував позивачу подавати на нього в суд, куди він надасть всі докази, що підтверджують слова, написані в об'яві. Також, свідок повідомила, що вона чула особисто, що відповідач повідомляв іншим сусідам про те, що це саме він розклеїв вказані об'яви, а також про те, що він особисто хоче бути головою вказаного кооперативу. Свідок [PERSON], яка з 16.06.2015 року працює бухгалтером Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Жовтень» зазначила, що дійсно була об'ява, зміст якої був спрямований проти позивача та вона чула, що відповідач зазначав, що в суді зможе довести що все, що написане в об'яві - правда. Також повідомила, що кооператив має заборгованість, що працівники не отримали заробітну плату ще за березень. Свідок [PERSON], яка з 1995 року проживає в будинку, за адресою: [ADDRESS], повідомила, що вона була присутня 16.04.2016 року під час розмови позивача та відповідача і особисто чула, як відповідач запропонував позивачу подавати на нього в суд, куди він надасть всі докази, що підтверджують слова, написані в об'яві. Зазначила, що відповідач був головою кооперативу протягом 2007-2008 років, також повідомила, що мешканці постійно подають скарги на роботу кооперативу в різні інстанції. Свідок [PERSON], яка з 1969 року проживає в будинку, за адресою: [ADDRESS], і є членом кооперативу з 2015 року, повідомила, що певний час вона здійснювала функції громадського контролю за витрачанням коштів кооперативу. Останній рік вона перестала цим займатись з огляду на постійні претензії. За період її роботи в 12, 14, 15 році, перевірки проводились. Всі документи, необхідні для їх проведення завжди добровільно надавались сторонам. Свідок [PERSON], яка проживає в квартирі [NUMBER] в будинку, за адресою: [ADDRESS], повідомила, що вона особисто не бачила як розвішувались об'яви. Також вона повідомила, що неодноразово зверталась щодо нарахувань за опалення, та з іншими питаннями щодо сплати комунальних послуг, зазначила, про наявність претензій до керівництва кооперативу, а також про підтримку змісту вказаних об'яв. Свідок [PERSON], яка проживає в квартирі [NUMBER] в будинку, за адресою: [ADDRESS], повідомила, що їй відомо про те, що обліку членів кооперативу не велось. Основні претензії до нарахувань за комунальні послуги зводяться до того, що з мешканців збирається плата за послуги відповідно до квадратних метрів, а в подальшому, кошти перераховуються по лічильнику. Свідок [PERSON], який проживає в квартирі [NUMBER] в будинку, за адресою: [ADDRESS], повідомив, що він підписував колективну заяву з претензією щодо нарахувань за комунальні послуги, зазначив, що в засіданнях кооперативу він брав участь. Також повідомив, що певний час виконував обов'язки голови кооперативу, проте, в цей час, перерахунку якого мешканці вимагають проведено не було. Свідок [PERSON], яка з 2000 року проживає в будинку, за адресою: [ADDRESS], повідомила, що вона позивача на посаду голови кооперативу не обирала і, навіть, не впевнена чи були проведені вибори чи перевибори. Повідомила, що вона особисто не бачила як розвішувались об'яви, навпаки, чула як відповідача ображали на нараді. Свідок [PERSON], яка є власником квартири [NUMBER] в будинку, за адресою: [ADDRESS], повідомила, що її голос при обрання голови кооперативу ні до 2012 ні в 2012 - не зараховувався при обранні керівництва кооперативу. Зазначила що вона підписувала колективне звернення щодо комунальних послуг і повідомила, що в неї відсутня заборгованість. Свідок [PERSON], яка одинадцять років проживає в будинку, за адресою: [ADDRESS], повідомила, що вона була присутня під час обрання голови та проведення голосування руками . При цьому, вона не бачила ким розвішувались об'яви. Розглянувши подані докази, заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, всебічно і повноз'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України) Згідно з ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України) Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судовим розглядом встановлено, згідно з довідкою АБ №617577 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України [PERSON] є керівником обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Жовтень» (а.с. 36). Відповідно до наказу №01/09 к від 20 вересня 2012 року [PERSON] призначена головою правління ЖБК «Жовтень» з 20 вересня 2012 року за сумісництвом. Підстава: рішення засідання членів правління ЖБК «Жовтень» від 11.09.2012 року (протокол №2) (а.с. 37). Згідно з витягу з рішення №433 від 03.05.1984 року про вирішення окремих житлових питань по ЖБК Виконком Київської міської ради народних депутатів вирішив погодитися з пропозицією житлової комісії виконкому міськради та затвердити рішення загальних зборів членів ЖБК про прийняття нових членів кооперативів внаслідок передачі паю або переходу в спадщину з закріплення квартир таким громадянам: [PERSON] на родину з трьох осіб, внаслідок передачі їй квартири в пай батьком - [PERSON], згідно з поданою ним завою (а.с. 59). Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 20154 року позов [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень», Голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень» - [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державний реєстратор Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Головне управління житлового господарства Виконавчого органу Київської міської ради про визнання недійсними рішень загальних позачергових зборів членів кооперативу та змін в статуті кооперативу задоволено. Визнано недійсним рішення загальних позачергових перевиборів зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень» від 11.09.2012 року, оформлених протоколами №1 та №3; рішення засідання членів правління Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень» від 11.09.2012 року, оформлених протоколом №2, а також зміни в статуті Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень» відповідно до протоколу №3 загальних позачергових зборів кооперативу від 11.09.2012 року (а.с. 60). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 4 грудня 2014 року апеляційні скарги Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень» та Голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень [PERSON] задоволено. Скасовано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у позові [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень», Голови Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень» [PERSON] про визнання недійсним рішень загальних позачергових зборів «Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень», рішення засідання членів правління Житлово-будівельного кооперативу «Жовтень». Стягнуто з [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Жовтень» сплачений судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп. (а.с. 66). Ухвалою Верховного Суду України від 30 червня 2015 року у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Жовтень», голови [PERSON], треті особи: Державний реєстратор Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Головне управління житлового господарства Виконавчого органу Київської міської ради, про визнання недійсними рішень загальних позачергових зборів та змін у статуті за заявою [PERSON] про перегляд судових рішень відмовлено (а.с. 69). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року у задоволенні позову [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Жовтень» в особі Голови Кооперативу [PERSON], треті особи: Державний реєстратор Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Головне управління житлового господарства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсними рішень загальних позачергових зборів членів кооперативу та змін в статуті кооперативу відмовлено (а.с. 71). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 1 липня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року залишено без змін. (а.с. 74). Рішенням Господарського суду м. Києва від 14 березня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Жовтень» про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 369 399,43 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Жовтень» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» борг зам спожиту теплову енергію в сумі 358 38 грн. 69 коп., 3% річних в розмірі 11 011 грн. 86 коп., інфляційні втрати в розмірі 420 грн. 47 коп., пеню в сумі 19 060 грн. 33 коп. та судовий збір в розмірі 7 927 грн. 99 коп. (а.с. 108). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 серпня 2012 року позов [PERSON] до ЖБД «Жовтень « та [PERSON], 3-тя особа: [PERSON] про визнання загальних зборів не правомочними та зобов'язання передати печатку, установчі документи і інші документи ЖБК «Жовтень» та позов третьої особи [PERSON] до ЖБК «Жовтень» та [PERSON] про визнання загальних зборів не правомочними та зобов'язання передати печатку, установчі документи і інші документи ЖБК «Жовтень» задоволено частково. Зустрічний позов голови правління ЖБК «Жовтень» [PERSON] до [PERSON], третя особа: ГУЗЖ виконавчого органу КМР )КМДА) про визнання рішення позачергових загальних зборів незаконними задоволено. Визнано загальні збори членів ЖБК «Жовтень» від 03.04.2009 року неправомочними. Визнано рішення позачергових загальних зборів членів ЖБК 2Жовтень» від 20.11.2010 року незаконним. В позові [PERSON] до ЖБК «Жовтень» та [PERSON], 3-тя особа: [PERSON] про зобов'язання передати печатку, установчі документи і інші документи ЖБК «Жовтень» та в позові третій особі [PERSON] до ЖБК «Жовтень» та [PERSON] про зобов'язання передати печатку, установчі документи і інші документи ЖБК 2Жовтеь» відмовлено (а.с. 115). При цьому, суд бере до уваги, що твердження викладені в об'яві спростовуються: витягом з рішення за № 433 Київської міської ради народних депутатів від 03.03.1984 року, який підтверджує її членство в кооперативі; рішеннями судів, на яких розглядалося питання кількості членів кооперативу, зокрема: Рішенням Святошинського районного суду міста Кінва від 25.09.2014р. у справі № 2/759/924/14 за позовом [PERSON] до OK «ЖКК «Жовтень», Голови OK «ЖБК «Жовтень» [PERSON] та третіх осіб без самостійних вимог, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04.12.2014р. у справі № 22ц/796/13V58/14, ухвалою Верховного Суду України від 30.06.2015р. по заяві [PERSON] про перегляд рішення Апеляційного та Вищого спеціалізованого судів України, рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16.04.2015р. у справі № 2/759/2570/15 за позовом [PERSON] до OK «ЖКК «Жовтень», Голови OK «ЖБК «Жовтень» [PERSON], ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01.07.2015р. у справі № 22- 11/796/7467/2015; протоколом загальних зборів членів кооперативу від 17.06.2013р.; актами перевірки документації по фінансово-господарській діяльності OK «ЖКК «Жовтень» від 19.02.2015р. та від 09.11.2016р.; витягом з протоколу звітно-виборних зборів від 21.02.2015р., на яких вирішувалося питання про сплату за опалення по тарифах, а не по лічильнику, бухгалтерською довідкою про виплачену [PERSON] заробітну плазу за період з жовтня 2012р. по квітень 2016р. включно; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2014р. у справі № 1- к 11/759/10/14 відносно [PERSON]; ухвалою Апеляційного суду міста Кінва від 23.10.2014р. у справі № 11- кп/796/616/2014 відносно [PERSON]; рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2013р. у справі № 5011- 8/15509-2012 ja позовом HAI «Київснерго» до OK «ЖНК «Жовтень»; довідкою про погашення заборгованості за теплову енергію від 29.04.2014р. Відповідно до абз.5 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року №1 недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) Статтею 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до статті 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до ч.1 ст.277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Юридичним складом даного правопорушення є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь- який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Абз.2 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року №1 визначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно з ч.3 ст.277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпціядобропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. На думку суду, інформація, поширена відносно позивача містить висловлювання, які містять негативну інформацію про нього, його діяльність, особисті та моральні якості у формі твердження, є недостовірною, та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. При цьому, доказів протилежного, суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до ст.277 Цивільного кодексу України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 08.07.1986 року у справі Лінгенса проти Австрії ("Lingens v. Austria") (12/1984/84/131) зазначив, що слід розмежовувати факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Доводи відповідача, що оспорюванні позивачем фрази із статті є оціночними судженнями, та не є негативними по відношенню до позивача, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки поширені відомості викладені у стверджувальній формі, мають образливий характер, проте не мають жодного фактичного підґрунття. Порушене право позивача, закріплене Конституцією України, а також нормами ЦК України, а саме його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації підлягає судовому захисту у спосіб обраний позивачем. Враховуючи вищенаведене, з огляду на покази свідків та на докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт поширення недостовірної інформації саме відповідачем, шляхом розміщення об'яв біля кожного під'їзду кооперативу за адресою [ADDRESS]. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання поширеної інформації недостовірною та в частині зобов'язання відповідача спростувати поширеної недостовірної неправдивої інформації про [PERSON], у спосіб, обраний позивачем, враховуючи, що такий спосіб відновлення порушеного права є наближеним (адекватним) та співмірним порушеному праву. Щодо позовних вимог відносно стягнення моральної шкоди, слід зазначити про таке. Частиною 1 ст.23 Цивільного кодексу України гарантоване право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ст.280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В обґрунтування свого позову в цій частині позивач зазначила, що неправомірними діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, розмір якої позивач визначив виходячи з способу поширення інформації, глибини її фізичних, душевних страждань. Жодного обґрунтування суми моральної шкоди позивачем не надано як позовній заяві так і в судовому засіданні. Відтак, враховуючи викладене і

Outcome: partial