Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 27 квітня 2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Volkswagen Passat», на іноземній реєстрації [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки "Fiat Doblo", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті даної ДТП позивач, будучи пасажиром автомобіля "Fiat Doblo" отримала тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2018 року водія автомобіля «Volkswagen Passat», на іноземній реєстрації [NUMBER] - [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк - чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - три роки. На підставі ст.. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач [PERSON] поступила на стаціонарне лікування в нейрохірургічне відділення Рівненської ЦРЛ, їй була проведена операція, а в подальшому вона проходила курси реабілітації в різних лікувальних закладах. Також, зазначила, що в результаті незаконних дій відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка полягала у фізичному болі, душевних стражданнях, які виразилися у переживаннях за стан свого здоров`я та які спричинили негативні зміни в її житті, розмір якої оцінила в 100000 гривень. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2020 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами з викликом позивача і відповідача у судове засідання. (а.с. 35) Представник позивача - адвокат Музика-Дубравський В.А. в судовому засіданні подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив суму на відшкодування моральної шкоди завданої позивачу [PERSON] в розмірі 80000 гривень. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що згідний із заявленою сумою в розмірі 80000 гривень на відшкодування моральної шкоди, яку було завдано [PERSON] внаслідок його протиправних дій. Оскільки відповідач позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк - чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - три роки. На підставі ст.. 75 КК України, [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Вирок набрав законної сили. (а.с 7-8) Із копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що позивач [PERSON] внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 27 квітня 2018 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: ускладненої хребетно-спінальної травми у вигляді забою-стиснення спинного мозку важкого ступеня з наявністю компресійного багато відламкового перелому тіла шостого шийного хребця (С6) з послідуючим переломовивихом шостого та сього мого шийних хребців (С6-С7), з нижньою параплегією (паралічем - повна відсутність рухової активності обох нижніх кінцівок) верхнім глибоким пара парезом (часткове порушення рухової активності обох верхніх кінцівок) до елегії в кистях рук, порушенням функції тазових органів; множинні садна обличчя, які по критерію небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та була визнана потерпілою в даному кримінальному провадженні. (а.с. 11-17) З позовної заяви вбачається, що позивачу [PERSON] внаслідок ДТП заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із тяжким ушкодженням її здоров`я, порушенням нормальних життєвих зв`язків, а також тривалою реабілітацією. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка зокрема полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов`язку відшкодувати моральну шкоду. При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується неумисною формою вини, тяжкість душевних страждань позивача. Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що внаслідок протиправних дій, а саме вчинення [PERSON] злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, позивачу [PERSON] , яка зазнала фізичних та душевних страждань, внаслідок тяжких ушкоджень її здоров`я, було завдано моральну шкоду та порушено звичний ритм її життя. Із врахуванням вищенаведеного, враховуючи вимоги справедливості, добросовісності, а також те, що відповідач визнав заявлену позивачем суму в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 80000 гривень, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сплачені позивачем судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 1200,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного, ст.ст 23, 1167ЦК України,

Outcome: approved