Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

07 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос-10» (далі ОСББ «Космос -10»), третя особа - голова правління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос-10» [PERSON] про зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що проживає у [INFO], в якому створено ОСББ «Космос-10». Після створення ОСББ стан обслуговування будинку та прибудинкової території не поліпшився, голова правління неналежним чином виконував свої обовязки. Рішенням ОСББ «Космос -10» були підвищені тарифи за послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, на її думку таке підвищення тарифів відбулося незаконно. Тому, вона продовжувала сплачувати по тарифам затвердженим на час створення ОСББ, у звязку з чим у неї накопилась заборгованість у сумі 2 700 гривень. Отже, не сплачуючи за новими тарифами прийнятими рішенням ОСББ «Космос-10», вона намагалась спонукати голову правління ОСББ виконувати свої обовязки належним чином. Вона зверталась до голови правління ОСББ, вказуючи на порушення процедури підвищення тарифу, але він не реагував на її звернення. Вважає, що голова правління [PERSON] порушує діюче законодавство та її законні права, нараховуючи їй заборгованість за несплату нею коштів за обслуговування будинку по тарифу, який вона не визнає. Також зазначила, що вона мала намір оскаржити рішення зборів ОСББ у судовому порядку та з цією метою зверталася до голови правління ОСББ [PERSON] із заявами про надання їй можливості ознайомлення з документами ОСББ, так 26 серпня 2015 року [PERSON] отримав заяву, але відповіді не надав; 28 жовтня 2015 року вона направила заяву замовним листом з повідомленням, але [PERSON] відмовився на пошті отримувати лист; 31 жовтня 2015 року направила заяву замовним листом з повідомленням, але [PERSON] відмовився на пошті отримувати лист, а тому він повернувся відправнику. 09 червня 2016 року на загальних зборах ОСББ приймалося рішення, в тому числі з підвищення тарифу на обслуговування будинку та прибудинкової території. Голова правління ОСББ «Космос -10» в порушенні норм діючого законодавства, відмовив їй та її представнику ознайомитися з протоколом зборів. Тому, 13 вересня 2016 року її представник [PERSON] направив заяву голові правління [PERSON] з клопотанням про ознайомлення з протоколом зборів, яке було вручене адресату 30 вересня 2016 року. На час звернення до суду позивачка та її представник не отримали від відповідача відповіді, чим були порушені її права відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирних будинків» та ст.19 Закону України «Про звернення громадян». Також зазначила, що у звязку з тим, що вона не сплачує по тарифам, затвердженим у незаконний спосіб, у неї накопилась заборгованість у сумі приблизно 2 700 грн. 00 коп., у звязку із зазначеними діями [PERSON], на її думку їй було завдано матеріальної шкоди, яка виражається в додаткових нарахуваннях за обслуговування будинку та прибудинкової території понад суму, на яку призначена державна субсидія. Голова правління ОСББ «Космос -10» [PERSON], періодично вивішує на підїздах будинку списки боржників, тим самим формуючи у мешканців будинку негативне ставлення до неї, і вона не може спокійно брати участь у загальних зборах через постійні суперечки з головою правління та другими членами ОСББ, тим самим замість звернення до суду, розповсюджує проти неї неправдиву негативну інформацію, Позивачка, відповідно до положень ст.25 Закону України «Про звернення громадян» просила відшкодувати моральну шкоду у сумі 10 000 гривень, яка полягає у емоційних та душевних стражданнях та хвилюваннях. Вона відчуває себе ошуканою, що негативно позначилося на її психічному стані, змусило її сильно нервувати і переживати. Порушено її звичайний уклад життя, вона втратила нормальні життєві стосунки з сусідами по будинку, у неї зявилася необхідність відстоювати свої права у судовому порядку, витрачати на це багато часу. Звертаючись до суду, позивачка просила зобовязати ОСББ «Космос-10» надати їй або її представнику відповідь на заяву від 13 вересня 2016 року та стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10 000 гривень та вирішити питання щодо судових витрат. 23 лютого 2017 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос-10», третя особа голова правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос-10» [PERSON] про відшкодування моральної шкоди відмовлено. 20 квітня 2017 року додатковим рішенням Краматорського міського суду Донецької області у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос-10», третя особа голова правління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос-10» [PERSON] про зобов'язання Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Космос-10» надати відповідь [PERSON] або її представнику на заяву від 13 вересня 2016 року відмовлено. Не погодившись з рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23 лютого 2017 року та додатковим рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 квітня 2017 року, позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] подала апеляційні скарги, в яких просить суд скасувати вказані рішення, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи тим, що, при ухваленні рішення, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначає, що судом першої інстанції порушенні норми процесуального права: - ч.4 ст.191 ЦПК України, обявлена перерва у розгляді справи, не надані пояснення свідків, які зявились у судове засідання та не постановлена з цього приводу ухвала суду; - ч.2 ст.180 ЦПК України, свідок [PERSON] на попередньому засідання не був видалений із залу суду, вислуховував пояснення сторін та свідків; - ст..179 ЦПК України, суд не зясував чи надавав голова правління [PERSON] відповідь апелянту або її представнику на заяву від 13 вересня 2016 року у строк передбачений ст.20 Закону України «Про звернення громадян». Відповідач відмовляє у ознайомленні з протоколами та рішеннями ОСББ «Космос -10». Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, не звернув уваги на ч.2 ст.25 Закону України «Про звернення». Суд першої інстанції досліджує лист відповідача від 16 грудня 2016 року, зробив помилкові висновки, які не відповідають дійсності, оскільки зазначений лист був направлений вже після звернення позивачкою з позовом до суду першої інстанції (07 грудня 2016 року). Зазначений лист відповідь на їх заяву від 13 вересня 2016 року не отримували ні позивачка, ні її представник, вона ним не надсилалась, а тому докази вручення або отримання листа у відповідача відсутні. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційних скарг, просив рішення суду та додаткове рішення суду скасувати на ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача та третя особа [PERSON] у судовому засіданні просив апеляційні скарги відхилити, судові рішення залишити без змін. В судове засідання не зявилась позивачка [PERSON], про час та місце розгляду була повідомлена належним чином через свого представника [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача [PERSON] та представника відповідача і третю особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення що має значення для даної справи; висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобовязання ОСББ «Космос-10» надати відповідь на заяву позивача та її представника від 13 вересня 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСББ «Космос-10» діяв у відповідності до вимог Закону України «Про інформацію», Закону України «Про звернення громадян» та надало відповідь на заяву [PERSON] Але, з таким висновком суду погодитися не можливо з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року з подальшими змінами, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів Відповідно ж до ст. 2 Закону України "Про звернення громадян" від 02 жовтня 1996 року з подальшими змінами законодавство України про звернення громадян включає цей закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону. Згідно зі ст. 1 зазначеного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. За змістом ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), скарги і заяви (клопотання) й останніми є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Згідно зі статтею 3 Закону України від 02 жовтня 1996 року N 393/96-ВР "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного звязку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, імя, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби звязку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними розясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону. Положеннями статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. З матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2016 року представником позивачки [PERSON] на адресу відповідача поштою була направлена заява у розумінні Закону України "Про звернення громадян», про вчинення певних дій: встановити графік прийому співвласників квартир, письмово надати інформацію про рішення, які були прийняті на загальних зборах ОСББ «Космос -10» 09 червня 2016 року, повідомити про день, час та місце ознайомлення з протоколом загальних зборів від 09 червня 2016 року і можливості зробити копії документів (а.с.28). Як відправлення заяви 13 вересня 2016 року, так і її отримання 30 вересня 2016 року відповідачем підтверджується даними УДППЗ «Укрпошта» (а.с.27, 29). Не отримавши відповідь на заяву від 13 вересня 2016 року в передбачені законом строки, позивачка 07 грудня 2016 року звернулась із зазначеним позовом до суду. У судовому засіданні апеляційної інстанції, представником відповідача ОСББ «Космос - 10» були надані листи - відповіді на імя [PERSON] та [PERSON] на заяву від 13 вересня 2016 року. Представник відповідача пояснив, що у ОСББ «Космос-10» відсутні журнали реєстрації про звернення громадян: у письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), скарги і заяви (клопотання). Тому, листи відповіді не мають дати та номеру. Про неможливість вручення особисто позивачу та її представнику цих документів, членами ОСББ «Космос -10» зроблена запис: - на імя [PERSON] в листі відповіді, 23 жовтня 2016 року зроблена запис та зазначено, що «при спробі віддати листа двері до квартири [ADDRESS] ніхто не відчинив», три підписи членів ОСББ (а.с.205); - на імя представника позивача [PERSON] в листі - відповіді зазначено, що він 20 квітня 2017 року відмовився отримати особисто на руки(а.с.206). У процесі розгляду справи, колегія суддів, оглянула надані відповідачем листи-відповіді та відповідно до вимог ст.ст.57-59 ЦПК України, прийшла до висновку, що зазначені листи відповіді не є належними та допустимими доказами, оскільки, вони не мають основних реквізитів, розташування реквізитів на документі і правила їх оформлення повинні відповідати вимогам діючих нормативних актів. Крім того, не можливість вручення документів повинна фіксуватися у складених відповідно до норм діючого законодавства актах. Крім того, представником відповідача були надані конверт та фіскальні чеки УДППЗ «Укрпошта» від 16 грудня 2016 року про направлення рекомендованим листом на імя позивача [PERSON] та її представника [PERSON] поштової кореспонденції, які повернулись відповідачу у звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.84,204). Проте, зазначені листи були направлені, але не отримані позивачем та її представником вже поза межами термінів встановлених положеннями Закону України «Про звернення громадян». Отже, апеляційний суд вважає, що надані відповідачем листи не є належними доказами вручення відповіді позивачці, оскільки вони не мають належних реквізитів у відповідності до правил діловодства та направлені вже з порушенням термінів встановлених положеннями Закону України «Про звернення громадян». Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 57 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. Отже, відповідач своєчасно відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» відповіді на заяву від 13 вересня 2016 року не надав та порушив терміни надання відповіді. Тому, позовні вимоги в частині зобовязання відповідача надати відповідь позивачки [PERSON] на заяву від 13 вересня 2016 року підлягають задоволенню з вищенаведених підстав. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у відшкодування моральної шкоди, суд, виходив з вимог ст.ст.23, 277, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 60 ЦПК України та зазначив, що позивачкою не доведено факт розповсюдження відповідачем відомостей, які б принижували її честь та гідність, оскільки зі змісту наданої позивачем фотографії інформаційного стенду на якому містяться оголошення про заборгованість будинку №24 по вул. Парковій вбачається, що наведені в ній дані є інформацією щодо наявності заборгованості загалом по будинку, та не містять у собі конкретних прізвищ. Оголошення про фактично наявний борг мешканців будинку не може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей, якщо не встановлено, що фактичною метою цих дій було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи. Судом не встановлено, що фактичною метою листка з інформацією щодо боржників, було приниженням честі, гідності та ділової репутації [PERSON] Але, з таким висновком суду погодитися не можливо з наступних підстав. Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Також статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами та доповненнями) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обовязок відшкодувати матеріальні збитки та моральну шкоду у випадку її заподіяння внаслідок неправомірних дій або рішень адміністративного органу при розгляді звернень громадян випливає з положень статті 25 Закону України "Про звернення громадян", який є спеціальним і таким, що регулює правовідносини щодо порядку та строків розгляду звернень громадян. Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про звернення громадян», громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем відповідь своєчасно на заяву від 13 вересня 2016 року [PERSON] та її представника [PERSON] не надана. Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону вбачається, що звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивачка [PERSON] просила відшкодувати моральну шкоду відповідно до положень ст.25 Закону України «Про звернення громадян», а ні з підстав розповсюдження відповідачем відомостей, які б принижували її честь та гідність, як розглянув суд першої інстанції, а тому відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди необхідно скасувати, позовні вимоги і цій частині задовольнити частково. Колегія суддів, при визначенні розміру моральної шкоди, заподіяної неправомірною бездіяльністю головою правління ОСББ «Космос-10» виходить із характеру та обсягу страждань, які ніс заявник в період з 30 вересня 2016 року по теперішній час, чекаючи відповіді на заяву, тривалість такого його стану, зусилля, які він прикладав для отримання відповіді на заяву (звернення до суду), враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості оцінює завдану йому моральну шкоду у сумі 50 гривень. Довід апеляційної скарги про те, що відповідач відмовляє у ознайомленні з протоколами та рішеннями ОСББ «Космос -10» заслуговує на увагу, оскільки такі дії ОСББ вочевидь суперечать вимогам Законів України "Про звернення громадян" та "Про інформацію", які визначають права позивачів на ознайомлення з усіма матеріалами та інформацією, яка стосується їх особисто та жодним нормативним актом України не передбачено обмеження прав осіб.

Outcome: partial