Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ПП «Агентство нерухомості «Олімп» про стягнення авансу. Позов мотивований тим, що 05.04.2017 року між [PERSON], [PERSON] та ПП «Агентство нерухомості «Олімп» укладено договір про наміри купівлі-продажу нерухомого майна і передачі авансу. Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] мала намір продати, а позивач купити належну їй квартиру розташовану за адресою м. Вінниця, по 1-му провулку Київському 42/64. Попередньо узгоджена між сторонами договору ціна обєкту нерухомого майна становила 675000,00 грн., що на день укладення договору еквівалентно 25000 дол. США. Позивачем на користь ПП «Агентство нерухомості «Олімп» було передано аванс в сумі 13500,00 грн., що еквівалентно 500 дол. США. Крім того частина авансу в сумі 500 дол. США [PERSON] була передана відповідачу з метою забезпечення виконання умов вказаного договору. У звязку з непередбачуваними обставинами, що унеможливили придбання належній третій особі квартири, позивач звернувся до неї з вимогою повернути отримані нею в якості авансу грошові кошти у розмірі 13500,00 грн., що на день укладення договору становило 500 дол. США. Проте сума в розмірі 500 дол. США яка була передана відповідачу на зберігання, позивачеві повернена не була. Позивач намагався врегулювати даний спір, щодо повернення йому суми авансу в позасудовому порядку, однак відповідач ігнорував вимоги позивача, щодо повернення належних [PERSON] коштів. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з ПП «Агентство нерухомості «Олімп» грошові кошти в розмірі 500 дол. США, та понесені позивачем судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Позивач вказав, що [PERSON] повернула йому 13500 гр-н , еквівалентних 500 доларам США. Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні, посилався, що кошти були отримані як завдаток і не підлягають поверненню в зв"язку з відмовою позивача укласти договір купівлі-продажу. Представник відповідача також посилався на невизначеність сум за договором, обрання позивачем неправильного способу захисту свого права, оскільки належно було висунути вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів. Третя особа до судового засідання не зявилась про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Судом досліджено докази: - Копія договору про наміри купівлі-продажу нерухомого майна і передачі авансу від 05.04.2017 року (на 4-5 а.с.), відповідно до якого [PERSON] має намір продати, а [PERSON] купити квартиру розташовану за адресою м. Вінниця, по 1-му провулку Київському 42/64. В забезпечення виконання умов даного договору [PERSON] на користь виконавця - ПП «Агенство нерухомості «Олімп», було передано 500 дол. США для зберігання; - Копія повідомлення від 13.04.2017 року (на 6 а.с.), відповідно до якого [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням повернути йому грошові кошти передані в якості авансу; - Копія повідомлення від 30.08.2017 року (на 7 а.с.), відповідно до якого [PERSON] звертався до ПП «Агентство нерухомості «Олімп» з проханням повернути передані підприємству кошти в розмірі 500 дол. США; - Копія рекомендованого повідомлення (на 8 а.с.); - Копія опису поштового відправлення (на 9 а.с.); - Копія довідки Національного банку України № 61-0050/72237 від 24.10.2017 року (на 10 а.с.), згідно якої офіційний курс гривні, встановлений Національним банком України, до 100 дол. США станом на 24.10.2017 року становив 2657,6754 грн. Суд приймає вказані докази та вважає їх належними та допустимими. Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Судом встановлено, що між [PERSON], [PERSON] та ПП «Агентство нерухомості «Олімп» 05.04.2017 року було укладено трьохсторонній договір про наміри купівлі-продажу нерухомого майна і передачі авансу. Відповідно до умов даного договору [PERSON] мала наміри продати, а [PERSON] купити квартиру розташовану за адресою м. Вінниця, по 1-му провулку Київському 42/64. Згідно п 3.1. даного договору [PERSON] отримала аванс в розмірі 13500 гр-н, що еквівалентно 500 доларам ША. а частину авансу в розмірі 500 доларів США залишилось на зберіганні в виконавця - ПП " Агентства нерухомості " Олімп". В відповідач відмовив позивачу в поверненні авансу в розмірі 500 доларів США, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В підтвердження свої вимог позивач надав копію договору про наміри купівлі-продажу нерухомого майна і передачу авансу від 5.04.2017 року. Згідно змісту договору, він є трьохстороннім, де ПП "Агентство нерухомості "Олімп" вказане як виконавець договору. Договір визначив передані позивачем кошти як аванс. Представник відповідача не надав доказів та не довів того, що сума , сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, а тому суд відхиляє посилання представника відповідача на правові наслідки порушення або припинення зобов"язання, забезпеченого завдатком. Згідно з ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо, не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Згідно 3-х стороннього договору ( на а.с. 4) сторони чітко визначили правовий статус коштів, які передав покупець, як аванс. Тому підстав вважати вказані кошти завдатком немає. Згідно п. 3.1. вказаного договору, покупець передав продавцю аванс в сумі 13500 гр-н, еквівалентних 500 доларам США продавцю [PERSON], а частину авансу в сумі 500 доларів США передано на зберігання виконавцю ПП "Агентство нерухомості "Олімп". З викладеного вбачається , що кошти передавалися в різних валютах та різним особам - продавцю в гривневому еквіваленті, виконавцю в доларовому. Тому посилання представника відповідача про невизначеність переданих коштів суд не приймає. Згідно договору від 5.04.2017 року кожній з 3- сторін в тому числі виконавцю ПП "Агентство нерухомості "Олімп" було визначено права та обов"язки. Кошти 500 доларів США передавались як аванс в рахунок подальшої сплати за договором купівлі-продажу та були залишені на зберіганні в ПП "Агентство нерухомості "Олімп". Тобто були отримані відповідачем згідно умов договору. Тому посилання представника відповідача про неправильно обраний позивачем спосіб захисту свого права суд відхиляє як недоречне. Оскільки договір про наміри купівлі-продажу квартири за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, та сторонами у встановлений строк його умови не було виконано, передана ПП «Агентство нерухомості «Олімп» сума в розмірі 500 дол. США є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. Згідно із встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні по відношенню до долара США станом на 24.10.2017 року (в межах заявлених позовних вимог) 1 дол. США складав 26,57 грн. З огляду на вищевикладене, суд погоджується з розрахунком наданим позивачем та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 13288,38 грн., що еквівалентно 500 доларів США. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved