Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до ТОВ "Національна страхова компанія "Оранта" , в якому просив з уточненням позовних вимог стягнути із відповідача на його користь 44352 гривні спричиненої матеріальної шкоди. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 16 травня 2014 року в м. Коростень на вул. Грушевського відбулося зіткнення його автомобіля з автомобілем під керуванням [PERSON], відповідальність якої застрахована в НАСК "Оранта". В результаті зіткнення його автомобіль отримав механічні пошкодження. Він звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування, але відповідач своїм листом відмовив йому. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав викладені позовні вимоги, просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог заперечує , просить відмовити в їх задоволенні, оскільки [PERSON] не звернувся до страхової компанії, не надано постанови суду , якою було б встановлено вину [PERSON] Третя особа - [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилася , про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. За таких обставин суд вважає можливим розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки неповажною. Суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 16 травня 2014 року близько 13 години в м. Коростень Житомирської області на вулиці Грушевського відбулося зіткнення автомобіля "Опель-Вектра" під керуванням [PERSON] та автомобіля "Фольксваген-Поло" під керуванням [PERSON] Відповідно до висновку експертизи №75/16-25 від 12 жовтня 2016 року(а.с.75) дії водія [PERSON], яка виконувала поворот ліворуч не з крайнього лівого положення, не відповідали вимогам п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України і знаходились в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Винна особа зобов'язана повністю відшкодувати завдану нею шкоду (п.1ч.1ст.1188 ЦК України). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в НАСК "Оранта". Відповідно до вимог п.22.1ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, особами, відповідальними за завдані позивачу збитки є ТОВ НАСК "Оранта" відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у межах, передбачених полісом страхування, а також відповідач [PERSON] як володілець транспортного засобу, яким завдана шкода відповідно до вимог ст.1187 ЦК України, в тій частині, що не підлягає відшкодуванню НАСК "Оранта", як страховиком. Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 06 січня 2017 року (а.с. 94) розмір матеріального збитку заподіяного володільцю автомобіля Опель Вектра реєстраційний номер МІ 031 ДА внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16 травня 2014 року складає 44352 гривні. Листом №09-02-09/14075 від 24.07.2014 року та листом від 09.02.2015 року (а.с.17) повідомлено, що [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Тобто, повідомлення про ДТП було здійснено в строки передбачені ст.33 Закону №1961-!У В п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01 березня 2013 року №4 роз'яснено, що відповідно до ст. 21 Закону №1961-1У на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб,. звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п.13.1статті13 цього Закону зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК , залучити до участі в справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-!У обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальника, враховуючи положення ст.1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується незалежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону №1961-!У обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладений договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. Оскільки заява про страховий випадок подавалась, вина [PERSON] в ДТП доведена висновком експертизи, то суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved