Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500250487 від 10.01.2012 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в ПАТ «АЛЬФА-БАНК» кредит в розмірі 28 000 грн.. 30.09.2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата [PERSON]" було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ "Дата [PERSON]" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 500250487 від 10 січня 2012р.. 10.10.2016 між ТОВ "Дата [PERSON]" та ТОВ "ФК "ЄАПБ", укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата [PERSON]" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому Право вимоги до Відповідача. Відповідач ухиляється від виконання зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку із цим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 50 563 грн. 81 коп. Справа перебувала у провадженні в судді Островського Л.Є. Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.09.2018 року та наказом від 21.09.2018 року суддю Островського Л.Є. звільнено із займаної посади у звязку з поданням заяви про відставку. На виконання вимог п. 2.3.50 Положення про АСДС проведено повторний автоматизований розподіл незавершених розглядом судових справ, які перебувають у провадженні судді Островського Л.Є. Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Бабій О.М. 02 жовтня 2018 року справу передано судді Бабій О.М. 19 жовтня 2018 року судом, враховуючи малозначність справи, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідачу надано строк\~ в пять днів, з дня вручення ухвали, для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, та пятнадцять днів з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали від 19 жовтня 2018 року відповідачу надіслано відповідно вимог ст. 190 ЦПК України на адресу реєстрації місця проживання. 26 листопада 2018 року конверт із ухвалою, яка була надіслана відповідачу, повернувся до суду за закінченням терміну зберігання. З урахуванням п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, копія ухвали вважається врученою відповідачу. Відповідно до поданої суду позовної заяви позивач просив розглядати справу без його участі позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У строк встановлений судом ухвалою від 19 жовтня 2018 року відповідач відзив на позов та заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вважає розгляд справи провести за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Згідно з ст. 5 ЦПК України\~ здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним, та пеня підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] відповідно до кредитного договору № 500250487 від 10.01.2012 року отримала у ПАТ «АЛЬФА-БАНК» кредит у розмірі 28 000,00 гривень, на умовах, визначених договором, на термін 36 місяців, з датою остаточного повернення кредиту 12.01.2015 року (а.с.6,7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. 30.09.2014 між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Дата [PERSON]" було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ "Дата [PERSON]" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 500250487 від 10 січня 2012р.( а.с. 15-16,17). 10.10.2016 між ТОВ "Дата [PERSON]" та ТОВ "ФК "ЄАПБ", укладено Договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до умов якого, ТОВ "Дата [PERSON]" відступило ТОВ "ФК "ЄАПБ" належне йому Право вимоги до Відповідача. Відповідач ухиляється від виконання зобов'язання за кредитним договором. (а.с.18-20). Відповідно до Витягу з Додатку №1-1 до Договору факторингу №2016-1 ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 500250487 від 10 січня 2012 року складає 50563,81 грн., з яких 20369,23 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;\~ 10946,57 грн. - заборгованість по процентам та комісією; 19248,01 грн. - пеня, штраф, неустойка (а.с.22), що відображено також і в розрахунку заборгованості, наданим позивачем (а.с.12). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. 19.10.2016 року ТОВ "Дата [PERSON]" надіслав на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 500250487 від 10.01.2012 року до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.13). 24.10.2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на адресу відповідача було направлено повідомлення про порядок погашення\~ заборгованості за кредитним договором № 500250487 від 10.01.2012 року та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу (а.с.14). У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № 500250487 від 10 січня 2012 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1 762 гривні судового збору\~ на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved