Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання протиправною відмову щодо визнання права на приватизацію та зобов`язання оформити приватизацію житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 20.09.2019 позивач звернувся до відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про передачу у приватну власність житлового приміщення у гуртожитку кімнати [ADDRESS] . До заяви він додав усі документи, які передбачено пунктом 18 Положення №396. Проте, відповідач листом від 07.10.2019 №3/16-4289 відмовив позивачу у приватизації з підстав того, що у наданому пакеті документів відсутні відомості про реєстрацію та документ, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду [PERSON] в період з 12.02.1999 по 15.12.2003. Також у листі відповідачем зазначено, що в довідці від 15.07.2019 №1050 відсутня інформація, що Орлівщинський старостинський округ №3 Піщанської сільської ради Новомосковського району було визначено уповноваженим органом приватизації в с. Орлівщина в період реєстрації [PERSON] з 26.06.1996 по 26.10.1998. При цьому відповідач також зазначив, що підставою у відмові надання адміністративної послуги є оформлення документів неналежним чином. За таких обставин, позивач [PERSON] просив суд визнати протиправною відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради у формі листа від 07.10.2019 №3/16-4289 щодо визнання за [PERSON] права на приватизацію жилого приміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради оформити приватизацію житлового приміщення у гуртожитку за адресою - [ADDRESS] загальною площею 22,4 кв.м., житловою площею14,4 кв.м. на ім`я [PERSON] , стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року справу прийнято до розгляду та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу по суті. 13 квітня 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача Горобець Ю.В. позов підтримала у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Вважала, що відповідач Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради неправомірно відмовив позивачу [PERSON] у оформленні приватизації у гуртожитку, а тому лише через суд позивач може захистити своє право. Представник відповідача Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Єрмілка А.А. проти задоволення позову заперечував, підтримавши наданий відзив на позов. Зокрема зазначивши, що листом 07.10.2019 №3/16-4289 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради не відмовив [PERSON] у праві на приватизації, а запропонував надати весь пакет необхідних документів, передбачених пунктом 18 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396. Оскільки позивач більше не звертався до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, то його звернення до суду є передчасним. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За правилами статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. У частині третій статті 9 ЖК Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Зазначені норми є загальними, оскільки відсилають до спеціального законодавства. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду". Відповідно до частини четвертої статті 5 зазначеного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"). Статтею 4 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" передбачено, що громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396 (далі - Положення № 396), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі №200/18858/16. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Прокопович проти Росії" ЄСПЛ визначив, що концепція "житла" за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. "Житло" - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання "житлом", що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі "Баклі проти Сполученого Королівства" від 11 січня 1995 року, пункт 63). Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Аналіз вищевикладений статей свідчить про те, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла презюмується і підлягає захисту у разі його порушення. Згідно із частиною одинадцятою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Судом встановлено, що позивач [PERSON] мешкає у гуртожитку, розташованому за адресою - [ADDRESS] . 20.09.2019 [PERSON] звернувся до органу приватизацію з питання оформлення передачі йому у приватну власність жилого приміщення у гуртожитку і надав відповідні документи. Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради листом від 07.10.2019 №3/16-4289 повідомила [PERSON] проте, що ним надані не всі документи, передбачені пунктом 18 Положення № 396. Судом також встановлено і не заперечується сторонами по справі, що більше до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з питання приватизації [PERSON] не звертався. Розглядаючи справу, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 361/5544/18 висловив правову позицію про те, що право на приватизацію мешканцями гуртожитків може бути реалізоване лише при наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування - рішення відповідної ради передбаченого пункту 5 частини першої статті 5 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків". Оскільки такого рішення орган місцевого самоврядування по заяві [PERSON] не приймав, а лише у своєму листі від 07.10.2019 висловив зауваження до поданих документів, то звернення позивача до суду є передчасним, що не позбавляє права позивача повторно звернутися до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, надавши усі необхідні документи передбачені п.18 Положення №396. За встановлених обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи результат розгляду справи та вимоги ст.141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed