Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Позивач моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з зазначеним позовом, зазначивши на його обґрунтування, що 07 травня 2014 року відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ, державний номер [NUMBER], на нерегульованому перехресті, та виконуючи поворот праворуч, виїхав на смугу руху зустрічного транспорту, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем Сітроен, державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив ст. 124 КУпАП, при цьому на дату скоєння ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2014 року. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, відповідно до звіту №1723 про оцінку автомобіля Сітроен, державний номер [NUMBER], складає 150 808 грн. 32 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТМ [PERSON] не була відшкодована потерпілій особі. В свою чергу, власник пошкодженого транспортного засобу з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/3043676 з терміном дії з 05.06.2013 року до 04.06.2014 року. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 09 вересня 2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50 000 грн. (наказ № 4686 від 01.09.2014 року про сплату, копія платіжного доручення №1/1-23510 від 28.08.2014 року). Позивач також зазначив, що ним додатково понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. та на послуги аварійного комісара в розмірі 1 040, 00 грн. З огляду на викладене вище, та з посиланням на ст.1191 ЦК України, п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] кошти в розмірі понесених витрат, що складає 50 000 грн., витрати на аварійного комісара в розмірі 1040, 00 грн., а також покласти на відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, направив на адресу суду заяву (клопотання) за вх.№25676 від 29 вересня 2016 року про розгляд справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 23.09.2016 року, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання на адресу суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 ЦПК України, зокрема, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки; першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, та не повідомив суд про причину неявки в судове засідання, на підставі чого, суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів, та приймає до уваги, що підстави для відкладення розгляду справи, визначені ст.169 ЦПК України відсутні. Зваживши доводи, викладені в позовній заяві на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, у зв'язку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 07.05.2014 року о 21.40 год. по вул. Садова в м. Кіровограді мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля ВАЗ-21104, державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «Сітроен», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], при цьому водій транспортного засобу автомобіля ВАЗ [PERSON], керуючи транспортним засобом на нерегульованому перехресті з вул.Яновського, виконуючи поворот праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем «Сітроен», державний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1, 10.5, 11.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02.06.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова мотивована тим, що 07 травня 2014 року о21.40 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ-21104, державний номерний знак [NUMBER], по вул. Садова в м. Кіровограді на нерегульованому перехресті з вул. Яновського, виконуючи поворот праворуч, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Citroen C3 Picasso», державний номер [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1, 10.5, 11.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої вона ухвалена, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом також встановлено, що на момент ДТП водій [PERSON], який керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ, номерний знак [NUMBER], не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «CitroenC3 Picasso», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування»,що підтверджується полісом АС/3043676 обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортів від 04.06.2013 року, з терміном дії з 05.06.2013 року по 04.06.2014 року включно. Крім того, судом встановлено, що власник пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Citroen C3 Picasso», державний номерний знак [NUMBER], [PERSON] відповідно до ст. 35 та пп. а) ст. 41.1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 16.05.2014 року звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Citroen C3 Picasso», державний номерний ВА 0586 АХ, під час дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 07.05.2014року в м. Кіровограді по Садовій за участі транспортного засобу «ВАЗ 21104», державний номерний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON], та який на час скоєння ДТП не мав полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на дану ДТП. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, зокрема, є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин, які виникли між сторонами цивільного процесу. Відповідно до ч.1 ст.39 зазначеного Закону МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП (ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Згідно з п.п. "а"п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до звіту № 1723 від 16 травня 2014 року про визначення вартості матеріального збитку (обєкт оцінки легковий автомобіль Citroen C3 Picasso, державний номер [NUMBER]), проведеного ТОВ «ЕКСАС», сертифікат №14634/13 субєкта оціночної діяльності від 25.04.2013 року ФДМУ), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля Citroen C3 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER], визначена за витратним підходом складає 161 372, 84 грн.; ринкова вартість зазначеного транспортного засобу визначена за порівняльним підходом та складає 150808,32 грн. На підставі виконаних дій та рекомендацій, викладених в Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Citroen C3 Picasso, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 16 травня 2014 року дорівнює його ринковій вартості і склала 150808, 32 грн. Відповідно до наказу МТСБУ № 4686 від 05.09.2014 року «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON]М.»МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1/1-23510 від 08 вересня 2014 року, з призначенням платежу: страхове відшкодування згідно наказу №4686 від 01.09.2014 року, [PERSON], ТЗ: ВА0586АХ. Відповідно до п.9.1, 9.2 ст.9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Таким чином, позивач МСТБУ виконав покладений на нього Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок з відшкодування шкоди потерпілій особі, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В свою чергу, відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зазначені положення щодо права зворотної вимоги (регресу) до винної особи містяться і в п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З огляду на положення ст.1191 ЦК України та п.38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та після виплати позивачем потерпілій в ДТП особі [PERSON] страхового відшкодування (регламентної виплати) в розмірі 50 000, 00 грн., позивач МСТБУ набув права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування відповідно до положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Судом також встановлено, що відповідачу [PERSON] позивачем було направлено лист-повідомлення від 05.09.2014 року за вих.№3/1-05/24441про добровільну сплату понесених МСТБУ витрат по виплаті потерпілому в ДТП, яка мала місце 07.05.2014 року [PERSON] регламентної виплати. 18.09.2014 року [PERSON] повідомив на адресу позивача, що взаєморозрахунки з учасником ДТП не здійснювалися у звязку з зверненням [PERSON] до МТСБУ та з цивільним позовом по відшкодуванню нанесених йому збитків до суду, також зазначив, що він не заперечує в добровільному порядку компенсувати МТСБУ зазначені витрати, та просив направити на його адресу копію дослідження по встановленню суми матеріальних збитків, заподіяних власнику транспортного засобу Сітроен, державний номер [NUMBER], та копію документів, які підтверджують розмір витрат МТСБУ, повязаних на збір документів. 21.10.2014 року за вих.№3/1-05/28759 МТСБУ направив на адресу [PERSON], копії документів, зазначених у зверненні останнього на адресу позивача, крім того, позивач повідомив про загальний розмір шкоди, який становить 51 040 грн. 00 коп. При цьому, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не відшкодував позивачу в добровільному порядку зазначені витрати. Враховуючи викладене вище, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача МТСБУ кошти, в розмірі понесених витрат з відшкодування потерпілій особі [PERSON], які становлять 50 000,00 грн. Крім того, суд вважає, що підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі 1040 грн.00 коп., як витрати, понесені позивачем за послуги аварійного комісара, виходячи з наступного. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 та п.41.4 ст. 41 Закону передбачено, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків; та за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону. Копією платіжного доручення №7891 від 28.10.2014 року підтверджується перерахування позивачем МТСБУ на рахунок ТОВ «ЕКСАС» коштів у розмірі 1040 грн. 00 коп. з призначенням платежу: за послуги аварійного комісара згідно з рахунком №6/15 від 04.06.2014року, акт виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ №3/1-05/13245 від 15.05.2014 року по справі МТСБУ №23510, складений та підписаний представником замовника МСТБУ та представником виконавця ТОВ «ЕКСАС». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. З огляду на викладене вище, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.,що документально підтверджується платіжним дорученням № 44467 від 04 серпня 2016 року. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК України). Позивач МСТБУ просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн., які задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Як роз'яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до додаткової угоди №266 від 12.05.2016 року до контракту про надання правової допомоги №77 від 04.10.2012 року, укладеного між МТСБУ, як Замовником, та ФОП [PERSON], як Виконавцем, Замовником передано, а Виконавцем прийнято завдання на ведення від імені Замовника наступні справи, в т.ч. під п/н 9 № справи 23510 [PERSON], ціна позову 51 072, 90, визначено розмір винагороди виконавця, що становить 2 000 грн. Відповідно до п.2 Угоди оплата послуг Виконавця в розмірах, визначених в Контракті, здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок виконавця винагороди протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання [PERSON] про виконані роботи по кожній справі окремо. З огляду на викладене вище, судом відзначається, що позивачем не надано документальних підтверджень того, що особа, яка надавала правову допомогу є адвокатом, або іншим фахівцем в галузі права, крім того,витрати, повязані з оплатою правової допомоги документально не підтверджені та не доведені, більш того, відсутній належний розрахунок таких витрат, відсутній підписаний сторонами акт про виконані роботи по конкретній справі, крім того, погоджений сторонами в додатковій угоді розмір винагороди, не містить належного розрахунку таких витрат, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.1191 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial