Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , ТОВ «Колекторське агенство «Фактор» за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області про зняття арешту з майна. Позов мотивований тим, що 18 червня 2015 року заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було задоволено позов ТОВ «Колекторське агентство «Фактор» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. У судовому рішенні зазначені паспортні дані відповідача [PERSON] , а саме: «паспорт [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 20 червня 2000 р., РНОКНП [NUMBER] », які ніякого відношення до відповідача не мають та належать [PERSON] . 29.10.2015 року на підставі виконавчого листа № 127/16294/14-ц від 06.08.2015 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчук С.І., наклав арешт на все майно [PERSON] та оголошена заборона на його відчуження, що грубо порушує та обмежує законні права останньої. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, міститься запис про обтяження за №11832227 від 30.10.2015 року на підставі постанови №49060084 від 29.10.2015 року Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області обтяження у вигляді арешту майна, яке належить [PERSON] на праві власності, та створює перешкоди у здійсненні права володіти користуватися та розпоряджатися майном. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області листом №11190/02.1-25/1, надано лист Вінницького міського суду Вінницької області № 03-45/308/2019 від 17.12.2019 року, яким було повідомлено Заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про те, що позивачем у справі № 127/16294/14-ц було зазначено два ідентифікаційні номери відповідача [PERSON] , а саме: [NUMBER] та [NUMBER] , а у разі невідповідності відомостей вказаних у виконавчому документі стаття 432 ЦПК України передбачає виправлення помилки за заявою стягувача або боржника, допущеної при його оформленні або видачі. [PERSON] не є ані стягувачем, ані боржником. Оскільки [PERSON] не є учасником даної справи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2020 року по справі № 127/16294/14-ц було відмовлено у виправлені описки, але помилка у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18.06.2015 року по справі №127/16294/14-ц за позовом ТОВ «Колекторське агентство «Фактор» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості грубо порушує та обмежує її законні права. Позивач зверталась до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, однак рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2020 року по справі № 127/4756/20, їй було відмовлено у задоволенні позову, оскільки позов було подано до неналежного відповідача. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду, у зв`язку із відсутністю іншого способу захисту своїх прав. Ухвалою суду від 28.07.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 3 дні для усунення недоліків. 30.07.2020 року позивач подала до суду заяву про виправлення недоліків. Ухвалою суду від 31.07.2020 року, суд відкрив загальне позовне провадження та розпочав підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.09.2020 року, суд ухвалив залучити до участі у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Центрального західного міжрегіонального управління юстиції м. Хмельницький в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області в якості відповідача ТОВ «Колекторське агенство «Фактор». Позивач 22.09.2020 року подала до суду уточненню позовну заяву, яка викладена у новій редакції, відповідно до зміненого складу учасників справи. Ухвалою суду від 29.10.2020 року, суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , представник відповідача ТОВ «Колекторське агенство «Фактор», в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомлено. В судове засідання представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, до суду подала клопотання в якому просила провести розгляд справи у її відсутність. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2015 року у цивільній справі № 127/16294/14-ц суд вирішив стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СМ-SMEB00/102/2007 від 30.01.2007 року у розмірі 6195734,14 грн (шість мільйонів сто дев`яносто п`ять тисяч сімсот тридцять чотири гривні 14 копійок) на користь ТОВ «Колекторське агентство «Фактор»; стягнути солідарно з [PERSON] та з [PERSON] на користь ТОВ «Колекторське агентство «Фактор» суму судових витрат, понесених позивачем за подання позовної заяви у розмірі 3654,00 грн. Згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.10.2015 року, в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Калинчук С.І., на підставі виконавчого листа № 127/16294/14 виданого 06.08.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно та оголошена заборона на його відчуження, що належить боржнику [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] . (а.с. 8). В інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за №199278985 від 06.02.2020 року на підставі постанови №49060084 від 29.10.2015 року Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області., в.о. начальника Калинчук Сергій Ігорович. Дане обтяження у вигляді арешту майна, стосується фізичної особи, РНОКПП [NUMBER] , особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . (а.с.7). На звернення позивача до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області № 11190/02.1-25.1 від 20.12.2019 року, надано відповідь, якою було повідомлено Заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про те, що позивачем по цивільній справі № 127/16294/14-ц було зазначено два ідентифікаційні номери відповідача [PERSON] , а саме: [NUMBER] та [NUMBER] . (а.с.10-11). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У зв`язку з порушенням своїх законних прав, позивач звернулась із заявою про виправлення описки у судовому рішенні та просила постановити ухвалу, якою виправити описку, допущену в резолютивній частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2015 по справі № 127/16294/14-ц, та вилучити з резолютивної частини рішення по справі № 127/16294/14-ц та виконавчого листа від 06.08.2015 року наступну інформацію: паспорт [NUMBER] , виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 20 червня 2000 року, РНОКНП [NUMBER] . Однак, ухвалою суду від 24.01.2020 року в задоволенні заяви [PERSON] про виправлення описки було відмовлено, у зв`язку з тим, що заявник не являється стороною по справі та боржником (стягувачем) відповідачем у виконавчому провадженні, а відтак не наділена правом на звернення до суду із відповідною заявою. Також позивач [PERSON] , зверталась до суду з позовною заявою до Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) в особі відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Колекторське агенство «Фактор» про зняття арешту з майна. Однак, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2020 року у задоволенні вищевказаного позову суд вирішив відмовити, у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача. (а.с. 12-14). Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд враховує той факт, що згідно картки фізичної особи - платника податків ДПІ у Київському районі м. Одеси [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 5). Згідно довідки щодо надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи [PERSON] надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не вбачається за можливе, у зв`язку з тим, що фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати. Судому судовому засіданні досліджено цивільну справу № 127/16294/14-ц та з`ясовано, що у позовній заяві міститься повні паспортні дані відповідача [PERSON] , із вказаним ІПН - [NUMBER] , однак в прохальній частині позовної заяви вказаний інший ІПН- [NUMBER] . А відтак, суд при винесенні рішення по даній справі не встановив дійсний ідентифікаційний номер відповідача, у результаті чого було допущено помилку. Разом з тим, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.99 № 606-XIV, із змінами та доповненнями. Згідно ст. 56 Законом України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ст. 59 Законом України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. На підставі рішення суду про зняття арешту з майна боржника, яке набрало законної сили, арешт з такого майна знімається, згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Суд звертає увагу, що позивач по справі була позбавлена права на звернення до відповідного органу Державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна, оскільки вона не являється стороною по справі та боржником (стягувачем) відповідачем у виконавчому провадженні та єдиним законним правом на захист своїх прав було звернення до суду з відповідною позовною заявою. Таким чином враховуючи вищенаведене, суд вважає, що арешт майна накладений в межах відкритого виконавчого провадження відносно майна [PERSON] є безпідставним та порушує цивільні права позивача щодо реалізації права власності належного йому майна, а тому позов про зняття арешту з майна позивача, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід пропорційно в рівних частках стягнути на користь держави 840, 80 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved