Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

11 березня 2016 року Заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Городоцької районної ради Львівської області звернувся в суд з позовом про стягнення коштів з відповідача [PERSON] мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 06.08.2015р. [PERSON] обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв"язку з примиренням винного з потерпілим. Ухвалою суду встановлено, що відповідач 10.05. 2015р. о 01 год. в стані алкогольного сп"яніння, керуючи автомобілем "Volkswagen passat 1.9 TDI" н.з. RJA 37595 на 37 км. та 900 м а/д Львів- Шегині у напрямку м. Львів, грубо порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. "б" ПДР України, і заподіяв потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Як вбачається із листа комунального закладу Городоцької ЦРЛ потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділі лікарні з 10.05.2015р. по 08.06.2015р. Вартість лікування [PERSON] становить 5833,81 грн., які прокурор просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні прокурор Гаврилів О.М. позовні вимоги підтримав з підстав вказаних в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не був присутній, про день, час розгляду справи був повідомлений належним чином.(а.с.24-25). Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" визначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року; термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу. Згідно з п.2 Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року "Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання" передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день; кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого; визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрат за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 06.08.2015р. по справі № 441/1067/15-к, яка набрала законної сили, [PERSON], обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв"язку з примиренням винного з потерпілим. Ухвалою суду встановлено, що відповідач 10.05. 2015р. о 01 год. в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем "Volkswagen passat 1.9 TDI" н.з. RJA 37595 на 37 км. та 900 м а/д Львів- Шегині у напрямку м. Львів, грубо порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. "б" ПДР України, і заподіяв потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Як вбачається із листа комунального закладу Городоцької ЦРЛ потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділі лікарні з 10.05.2015р. по 08.06.2015р. Вартість лікування [PERSON] становить 5833,81 грн., які прокурор просить стягнути з відповідача. Згідно ст. 1206 ЦК України, особа, що вчинила злочин зобов"язана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Ч.3 цієї статті визначено, якщо лікування проводиться закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Водночас, щодо стягнення коштів на користь закладу охорони здоровя притримується і Європейський суд з прав людини, який, зокрема, у рішенні від 11.02.2003р. по справі " Хаммерн проти Норвегії" встановив, що тягар фінансових збитків, завданих порушенням і розглядом кримінальної справи, що закрита чи закінчилась виправданням обвинуваченого, несе обвинувачений, якщо він не зможе довести, що вірогідна відсутність факту вчинення ним постановленого йому у вину діяння. Положення п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не порушено. Ч.3 ст.61 ЦПК України визначено підстави звільнення від доказування, і передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно п.п. 5.5. статуту КЗ ГРР " Городоцька ЦРЛ " утримується за рахунок коштів районного бюджету. Відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред"являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Оскільки, злочин відповідачем вчинено на території Городоцького району Львівської області, тому вказана цивільна справа підсудна Городоцькому районному суду Львівської області. Відповідно до п.п. 2,6 ч.1 ст.5 Закону України " Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, також у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ухвали Городоцького районного суду від 06.08.2015р. кримінальне провадження щодо [PERSON] закрито. В кримінальному провадженні цивільний позов про відшкодування коштів, витрачених Городоцькою центральною районною лікарнею, на лікування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення не заявлявся. Із довідки Городоцької центральної районної лікарні слідує, що витрати бюджетних коштів на лікування [PERSON] склали 5833,81 грн. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved