Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки TOYOTA CAMRY, 2000р.в., шасі (кузов, рама коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] від 05 липня 2010року, укладений між [PERSON] та [PERSON], а також визнати за ним право власності на автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2000р.в., шасі (кузов, рама коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] від 05 липня 2010року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] вказує, що 05.07.2010року між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу у вигляді розписки, відповідно до умов якого, він придбав у відповідачки автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2000р.в., шасі (кузов, рама коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], за 40 000 грн. Позивач зазначає, що на час купівлі автомобіля він потребував капітального ремонту, що заважало сторонам укласти цей договір у встановленій законом формі, однак між сторонами існувала домовленість про те, що після ремонту зазначеного автомобіля, сторони звернуться до нотаріусу та органів МРЕВ для оформлення документів на право власності на вказаний автомобіль. Позивач вказує, що через відсутність коштів ремонт автомобіля був закінчений лише у кінці червня 2011року, проте при спробі зняти автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2000р.в., шасі (кузов, рама коляска) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], з реєстрації в органах МРЕВ, позивачу стало відомо, що Першим Київським ВДВС ОМУЮ 04.10.2010року було накладено арешт на зазначений автомобіль. Викладене вище зумовило звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом. Крім того, у судовому засіданні 29.05.2014року судом, з власної ініціативи було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Ерсте Банк", та правонаступника ПАТ "Ерсте Банк" -Публічне акціонерне товариство "Фідокомбанк", оскільки ПАТ "Ерсте Банк" є стягувачем у виконавчому провадженні, на підставі якого державним виконавцем було накладено арешт на спірний автомобіль. У судовому засіданні 21.08.2014року представник позивача вимоги позову підтримав. Відповідачка у судове засідання 21.08.2014року не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, однак у судовому засіданні 29.05.2014року її представник позов визнав. Треті особи про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, у судове засідання 21.08.2014року не з'явились, про поважність причин відсутності не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 25.08.2006 року (а.с. 5) належить автомобіль марки TOYOTA CAMRY, 2000р.в., реєстраційний номер [NUMBER]. 05.07.2010року [PERSON] надала позивачу - [PERSON] розписку про отримання від нього 40 000,00грн. у рахунок проданого йому автомобіля марки TOYOTA CAMRY, 2000р.в., реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 6). Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 328, 334 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем заявлену вимогу, зокрема, про визнання договору, укладеного в простій письмовій формі, дійсним. За правилами, передбаченими п.3 ч. 1 ст. 208 ЦПК України, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу, необхідно вчиняти у письмовій формі. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою КМ України від 07.09.98 р. № 1338, якою затверджені правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх фізичних осіб. Відповідно до п. п. 4, 43, 44 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Зняття з обліку транспортних засобів здійснюється після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням необхідних документів. Якщо транспортний засіб знімається з обліку, у зв'язку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію робиться відмітка про зняття транспортного засобу з обліку для реалізації в межах України. Заява [PERSON], як і заява [PERSON], про зняття автомобіля з реєстрації у зв'язку з його відчуженням не надходила до органів ДАІ. Спірний автомобіль не був знятий в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за [PERSON] Відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами,зокрема довідкою-рахунком, видною за формою згідно з додатком № 1 до цих Правил, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою КМ України від 14.05.12 р. № 456. Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між [PERSON] та [PERSON] не укладався, а з огляду на викладене посилання позивача на правомірне набуття права власності на автомобіль є безпідставним, оскільки суперечить вищевказаними вимогам закону. Згідно ст. ст. 237, 244 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобов'язується діяти від імені довірителя. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України може бути визнано дійсним лише договір, який потребує нотаріального посвідчення. Договір купівлі-продажу автомобіля не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення. Оскільки в установленому законом порядку позивач не набув права власності на спірний автомобіль позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеним та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed