Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

15.12.2014 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 27.03.2014 у розмірі 5 007 грн. 47 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.03.2014 по пр-ту. Броварському в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Тойота Авенсіс", д.н. [NUMBER], власником якого є він, та автомобіля "Пежо", д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Сума заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу матеріальної шкоди згідно листа ПАТ "УСК "Гарант-Авто" від 21.08.2014 становить 4 194 грн. 22 коп. Згідно рахунку - фактури від 14.06.2014 розмір заподіяної шкоди з ПДВ становить 5007 грн. 47 коп. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2014, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані збитки, позивач просить стягнути з відповідача на його користь спричинену матеріальну шкоду у вказаному вище розмірі. Позивач в судове засідання не з'явився, направив до суду свого представника [PERSON], який позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене у позові, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи свого представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило. На підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності позивача та відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.03.2014 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів "Тойота Авенсіс", д.н. [NUMBER], власником якого є позивач [PERSON] та автомобіля "Пежо", д.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті якої було пошкоджено автомобіль "Тойота Авенсіс", д.н. [NUMBER], який знаходиться у володінні позивача [PERSON] Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2014 винним в даному ДТП є [PERSON], який порушив вимоги ст. 124 КпАП України (а.с.28). Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Як вбачається з наявних в матеріалах справи даних, зокрема з листа ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" від 21.08.2014 №5863/8 забезпеченим транспортним засобом в ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" є автомобіль "Тойота Авенсіс", д.н. [NUMBER]. Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. 27.06.2014 позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" із заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АС/8618816. Листом ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" від 21.08.2014 №5863/8 позивачу [PERSON] було повідомлено, що розмір страхового відшкодування складає 4 199 грн. 22 коп. та вказана сума буде перерахована на розрахунковий рахунок позивача.(а.с.3, 5) Разом з тим, сума страхового відшкодування позивачу не виплачена. Відповідно до рахунку-фактури № С-00058614 від 14.06.2014 розмір заподіяної шкоди з ПДВ становить 5 007 грн. 47 коп. (а.с.4) Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 36.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п. 12.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ст. 36.6 вказаного Закону України страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Разом із тим, даних та доказів про наявність чи відсутність суми безумовної франшизи матеріали справи не містять. Таким чином, виходячи з положень вказаної норми та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, зокрема, не виплатив позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 4 194 грн. 22 коп., а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та безпідставні. У зв'язку з частковим задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial