Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

26 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт батьківства, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є її батьком. Необхідність встановлення цього факту виникла в зв`язку з необхідністю оформити право власності на спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON] . Іншим шляхом встановити необхідний факт неможливо, оскільки в свідоцтві про народження заявниці в графі "батько" відомості відсутні. Ухвалою суду від 02 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. В судове засіданні заявник не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Барвінківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що заяву визнає і просить справу розглядати у її відсутності. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України). Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно із ч. 2 та ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Встановлено, що [INFO] в м. Харкові помер - [PERSON] , 1942 року народження, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 11 жовтня 2012 року (а.с.10). [INFO] в м. Харкові померла мати заявниці - [PERSON] , 1935 року народження, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 14 квітня 2009 року (а.с.10). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , де в графі мати записана [PERSON] , запис про батька відсутній (а.с.12). Згідно витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб убачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с.27). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. Однак оформити документально свої спадкові права на спадкове майно після смерті [PERSON] заявниця не має можливості, так як у свідоцтві про її народження відсутній запис про батька. 27 січня 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Захарової Н.В. з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за законом, але їй у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом листом державного нотаріуса від 27.01.2020 № 19/02-31 було відмовлено, так як вона не надала доказів родинних відносин із спадкодавцем (а.с. 27). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №59937713 від 01.04.2020 вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не відкривалася. Відповідно до довідки від 27.11.2019 № 323, виданою виконавчим комітетом Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю з 1967 року по 2001 рік по [ADDRESS] . (а.с.15). Згідно довідки № 204 від 12 листопада 2019 року виданою головою ОСББ «28/64 «Сузір`я», [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент його смерті з ним проживали та були зареєстровані: донька - [PERSON] , зять- [PERSON] , онук - [PERSON] , онука - [PERSON] (а.с.14). З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , завірених приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області Захаровою Н.В., убачається, що [PERSON] з [PERSON] проживали разом однією сім`єю в с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області з 1967 року. Вони вели спільне господарство та разом виховували доньку [PERSON] та сина [PERSON] з самого народження, проте шлюб не реєстрували (а.с. 21, 24). Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи та письмовими показами свідків.

Outcome: approved