Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

30 вересня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 травня 1993 року помер їх батько [PERSON] 04 серпня 2004 року померла [PERSON], рідна баба позивачів по лінії батька. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне її майно, зокрема на земельну ділянку площею 4,29 га, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на землю. [PERSON] за життя заповіту не складала. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв, але юридично не оформив чоловік покійної [PERSON], який доводиться рідним дідом позивачів. 27 січня 2009 року [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі на земельну ділянку яку він прийняв у спадщину, але не оформив після смерті дружини [PERSON] На даний час [PERSON], [PERSON] мають намір спадкувати ту частку спадщини, що залишилась після смерті діда [PERSON], яка належала б за законом їх батьку, якби він був живий, але при зверненні до нотаріуса було встановлено, що позивачами пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини позивачі зазначили юридичну не обізнаність щодо порядку прийняття спадщини. Посилаючись на викладене, [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом і просять визначити їм додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини тривалістю в два місяц. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, остання направила суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, сільський голова [PERSON] направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, в.о. завідувача Улянівської державної нотаріальної контори [PERSON] направила суду листа про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 серпня 2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 6). 27 січня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, зокрема на дві земельні ділянки площею 4,29 га кожна, що розташовані на території Верхосульської сільської ради. Одна земельна ділянка належала покійному на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №658099 від 18 червня 2002 року, а іншу він прийняв у спадщину, але не оформив після смерті дружини [PERSON] (а.с. 10-12). [PERSON], [PERSON] були рідними дідом та бабою позивачам по лінії батька [PERSON], який помер 22 травня 1993 року (а.с. 7, 31). Як вбачається з паспорта громадянина України позивача [PERSON], його прізвище на українській мові записане як [PERSON], а на російській [PERSON] (а.с. 35). Із свідоцтва про народження позивачів вбачається, що відомості про них в свідоцтвах записані на російській мові, зокрема, їх прізвище на російській мові записане як "Нестеренко", а батьком записаний "Нестеренко Александр Никалаевич" (а.с. 8-9). Із свідоцтва про смерть батька позивачів також вбачається, що його прізвище записане на українській мові як [PERSON] (а.с. 7). Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається з довідки виконкому Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області від 29 липня 2016 року №494, [PERSON] та [PERSON] постійно до дня смерті проживали в [INFO]. Від імені померлих [PERSON], [PERSON] заповіти виконкомом Верхосульської сільської ради не посвідчувались. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його онуки [PERSON] та [PERSON], які допомогали в веденні особистого господарства діду, а після його смерті розпоряджались його речами (а.с. 12). Суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні позову про визначення додакового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини через розбіжності в написанні прізвища батька позивача у його свідоцтві про смерть з написанням прізвища його батьків у свідоцтві про їх смерть, а також через розбіжності в написанні прізвищ позивачів у свідоцтвах про їх народження, з написанням прізвищ їх діда [PERSON] та баби [PERSON]Й, не має. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 27). Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Так як позивачі на час відкриття спадщини були юридично не обізнані щодо порядку прийняття спадщини, тому ними був пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] Суд вважає причини пропуску 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачами поважними, а тому їм необхідно визначити додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання чинності рішенням суду. При цьому суд враховує і те, що відповідач проти позову [PERSON],[PERSON] не заперечує. На підставі викладеного,

Outcome: approved