Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, який уточнював, в обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 17 грудня 2007 року між ним та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки, яка належить йому на праві власності. Оскільки відповідачем допущено систематичне невиконання умов договору в частині своєчасної та повної виплати орендної плати за договором, як в частині грошових виплат за 2014-2015 роки, так і в частині надання послуг із завезення соломи в 2013-2015 роках, оранки та культивації земельної ділянки в 2013-2016 роках, що входить до складу орендної плати, а тому з урахуванням приписів п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України позивач просив розірвати зазначений договір оренди землі. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність з урахуванням поданих відповідачем письмових заперечень на позов. Суд, дослідивши зібрані письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з установлених наступних обставин. Позивачеві на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 15,990 га (кадастровий номер [NUMBER]), розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 7). Також, в користуванні позивача наявна присадибна ділянка, площею 0,60 га, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, [ADDRESS] 17 грудня 2007 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма "Олімпекс-Агро" укладено Договір оренди земельної ділянки, у відповідності до якого позивач передав належну йому земельну ділянку, яка складається з 5 паїв, в оренду відповідачеві, термін дії договору до 31 грудня 2022 року. Договір оренди зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі, про що в книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02765. Сторони погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становила - 32 782 грн. за кожний пай. Згідно з п. 2.2 Договору оренди, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 % (двох відсотків) від грошової оцінки землі, що становить 655,64 грн., а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га за кожний пай. Орендар сплачує Орендодавцю суму орендної плати після утримання прибуткового податку згідно чинного законодавства. Вказана у цьому договорі орендна плата також коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадах: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Строк видачі орендної плати: до 30 грудня кожного календарного року. Орендар може перенести термін виплати орендної плати тільки за умови погодження з Орендодавцем. Розділом 3 Договору оренди передбачений обов'язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату, визначену у договорі. Починаючи з 2013 року розмір орендної плати за спірним договором збільшений до 4 % від грошової оцінки землі, ця обставина визнана сторонами і не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" відносить до істотних умов договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За ст.ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю"). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Плата за суборенду земельних ділянок державної і комунальної власності не може перевищувати орендної плати. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно у грошовій формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Також, як зазначалося вище, укладений Договір в п. 2.2 визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 2 % від грошової оцінки землі, безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Пункт 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України). Частина 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. З урахуванням фактичного визнання відповідачем факту не сплати орендної плати за 2013-2015 роки в частині завезення соломи до садиби Орендодавця, з урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується наявність такої земельної ділянки, враховуючи не надання суду доказів на підтвердження факту проведення відповідачем оранки та культивації присадибної земельної ділянки протягом 2013-2015 років, поставки соломи протягом цього-ж періоду, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, а тому - наявні підстави для задоволення позову та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. Суд вважає не доведеним той факт, що відповідачем сплачено позивачеві грошові кошти за послуги з оранки та культивації присадибної ділянки, про що вказано в довідках (а.с. 25, 37), оскільки належних та допустимих доказів цього суду не надано. Крім того, така компенсація умовами спірного Договору не передбачена. Також, на думку суду, окремою підставою, що свідчить про систематичне невиконання договору оренди в частині виплати орендної плати є той факт, що відповідач систематично, протягом 2014-2015 років допускає прострочення виплати орендної плати за використання земельної ділянки, оскільки наданими відповідачем письмовими доказами не підтверджена виплата орендної плати за 2014-2015 роки в повному обсязі у встановлений договором термін. При цьому, посилання відповідача на відсутність звернень позивача до відповідача за отриманням соломи, та неповідомлення ним про необхідність проведення оранки та культивації присадибної ділянки не можуть бути підставами для невиконання відповідачем умов договору, зокрема і з тих підстав, що такі звернення не передбачені умовами договору, в той час, як відповідач за договором взяв такі зобов`язання на себе та не свідчать про відсутність вини відповідача в невиконанні умов договору. Крім того, посилання відповідача на те, що оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених Договором, а є додатковою безкоштовною послугою спростовуються змістом самого Договору (п. 5) та положеннями ст. 15 та Розділу 3 Закону України "Про оренду землі". Також суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що відповідачем в односторонньому порядку збільшено розмір орендної плати та застосовано відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 4 % для компенсації послуг із завезення соломи і оранки та культивації присадибної ділянки позивача, оскільки умовами спірного Договору передбачена можливість коригування Орендарем орендної плати шляхом видання наказу без внесення до договору лише у випадках: зміни законодавством мінімальної орендної плати; індексації законодавством грошової оцінки землі. Жодним чином право Орендаря збільшувати в односторонньому випадку оренду плату у грошовій формі для компенсації відробіткової формі орендної плати, умовами спірного Договору не передбачено. Крім того, спірним Договором оренди надання вказаної компенсації не передбачено, внаслідок чого суд не приймає зазначені посилання до уваги. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved