Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить припинити договір іпотеки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27 серпня 2007 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON] (батьком позивача) був укладений кредитний договір № SUB0GA00000670, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4\~750 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із строком погашення до 25 серпня 2017 року включно. Відповідно до умов кредитного договору на позичальника покладено обовязок погашати заборгованість за кредитом щомісяця в період сплати згідно графіку погашення кредиту разом із відсотками, комісією та іншими витратами за користування кредитними коштами. Зазначений кредитний договір був підписаний Банком і [PERSON] після досягнення згоди по всім його істотним умовам. В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору № SUB0GA00000670 між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON] 27 серпня 2007 року був укладений Іпотечний договір б/н, посвідчений державним нотаріусом Улянівської нотаріальної контори Сумської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1418, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку Банку житловий будинок, що знаходиться за адроесою: с.Коршичина, Білопільського району, Сумської області, по вул. Леніна, 59. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року по справі № 573/1132/13-ц за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення за кредитом спадкодавця та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги, в задоволенні позовних вимог позивачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом було відмовлено. Зазнчене рішення залишене без змін Апеляційним судом Сумської області та набрало законної сили 14 листопада 2013 року. На даний час [PERSON], як єдиний спадкоємець [PERSON], прийняв спадщину померлого. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. Дана обставина встановлена рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року по справі № 573/1132/13-ц. Однак, оформити відповідно до закону своє право власності на спадкове майно позивач не може, у звязку з тим, що на майно накладено обтяження, яким забезпечено виконання зобовязання за Кредитним договором № SUB0GA00000670 від 27 серпня 2007 року, укладеним між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» і [PERSON] Вищезазначеним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року встановлено, що станом на 20 лютого 2009 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» було відомо про відкриття спадщини після боржника спадкодавця [PERSON] ( абз.12.стор. 4 рішення). Позивач зазначає, що з моменту, коли відповідач дізнався про смерть позичальника, на адресу спадкоємців від ПАТ«КБ «ПриватБанк» не надходило листа-пропозиції, щодо надання згоди на забезпечення виконання зобовязання нового боржника, замість чого після визначення кола спадкоємців відповідач направив на імя позивача лист-претензію від 08 грудня 2012 року, відповідно до якої предявив свої вимоги за кредитним договором № SUB0GA00000670 від 27 серпня 2007 року до спадкоємця померлого [PERSON] Васильовича- позивача по справі ( абз.9 стор.4 рішення). Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Частиною 1 ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 02 вересня 2013 року по справі № 573/1132/13-ц в задоволенні позовних вимог позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом було відмовлено. Зазначеним рішенням встановлено, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № SUB0GA00000670 від 27 серпня 2013 року задоволенню не підлягають, зважаючи на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» без поважних причин пропустив встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України строк для предявлення своїх вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину (абз.2 стор. 5 рішення). Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, «Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи». Відповідно до ч.5 ст.3 ЗУ «Про іпотеку» «Іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення осноного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору». Пункт 1 ч.1 ст. 593 ЦК України встановлює, що право застави припиняється у разі припинення зобовязання, забезпеченого заставою. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами рзгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, за перше півріччя 2013 року від 01.07.2013 року у спорах щодо забезпечення виконання зобовязань викладена наступна правова позиція Верховного Суду України стосовно припинення договору іпотеки внаслідок смерті боржника: «Іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору ( ст.3 ЗУ «Про іпотеку»). Відповідно до ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо вона є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. У разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Якщо іпотекодавець не погоджується забезпечувати виконання зобовязання новим боржником, договір іпотеки на підставі ч.1 ст. 523 ЦК України припиняється ( постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі № 6-18 цс13). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.2 ст. 593 ЦК України, у разі припинення застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Тому позивач вважає за необхідне зняти заборону відчуження спірного будинку, накладену нотаріусом 08 серпня 2007 року. Пунктом 35.7 іпотечного договору б/н від 27 серпня 2007 року передбачено, що від імені іпотекодержателя всі права та обовязки, повязані з цим договором, здлійснює його підрозділ, який знаходиться за адресою : м.Білопілля, вул. К.Лібкнехта, 28. Посилаючись на вищезазначене позивач просить припинити договір іпотеки б/н, укладений 27 серпня 2007 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1418, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок, що знаходиться за адресою : Сумська область, Білопільський район, с.Коршачина, вул. Леніна, 59. Виключити із Державного реєстру іпотек відповідний запис щодо обтяження майна за реєстраційним номером № 5548702 від 27.08.2007 року- нерухоме майно- житловий будинок за адресою : Сумська область, Білопільський район, с.Коршачина, вул. Леніна, 59, яке є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки б/н, укладеного 27 серпня 2007 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON]. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відповідний запис щодо обтяження майна за реєстраційним номером № 5549050 від 27.08.2007 року - нерухоме майно житловий будинок за адресою: Сумська область, Білопільський район, с.Коршачина, вул. Леніна, 59, яке є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки б/н, укладеного 27 серпня 2007 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Сумської області [PERSON]. Та стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк » на свою користь 247 грн.25 коп.- судового збору. В судовому засіданні представник позивача за дорученням позовні вимоги підтримав, посилаючись на ті ж аргументи, які вказані в позовній заяві. Представник позивача не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Представник відповідача в судове засіданні повторно не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що до суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, справа розглядається в порядку заочного провадження. Судом встановлено, що за договором іпотеки від 27 серпня 2007 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON] ( нині покійним батьком позивача) був укладений кредитний договір № SUB0GA00000670, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4\~750 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із строком погашення до 25 серпня 2017 року включно. Відповідно до умов кредитного договору на позичальника покладено обовязок погашати заборгованість за кредитом щомісяця в період сплати згідно графіку погашення кредиту разом із відсотками, комісією та іншими витратами за користування кредитними коштами. Зазначений кредитний договір був підписаний Банком і [PERSON] після досягнення згоди по всім його істотним умовам. В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору № SUB0GA00000670 між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON] 27 серпня 2007 року був укладений Іпотечний договір б/н, посвідчений державним нотаріусом Улянівської нотаріальної контори Сумської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1418, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку Банку житловий будинок, що знаходиться за адроесою: с.Коршичина, Білопільського району, Сумської області, по вул. Леніна, 59. Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року по справі № 573/1132/13-ц за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення за кредитом спадкодавця та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про визнання кредитора таким, що втратив право вимоги, в задоволенні позовних вимог позивачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом було відмовлено. Зазначене рішення залишене без змін Апеляційним судом Сумської області та набрало законної сили 14 листопада 2013 року. На даний час [PERSON], як єдиний спадкоємець [PERSON], прийняв спадщину померлого. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовились. Дана обставина встановлена рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року по справі № 573/1132/13-ц. Однак, оформити відповідно до закону своє право власності на спадкове майно позивач не може, у звязку з тим, що на майно накладено обтяження, яким забезпечено виконання зобовязання за Кредитним договором № SUB0GA00000670 від 27 серпня 2007 року, укладеним між ЗАТ «КБ «ПриватБанк» і [PERSON] Вищезазначеним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року встановлено, що станом на 20 лютого 2009 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» було відомо про відкриття спадщини після боржника спадкодавця [PERSON] З моменту, коли відповідач дізнався про смерть позичальника, на адресу спадкоємців від ПАТ«КБ «ПриватБанк» не надходило листа-пропозиції, щодо надання згоди на забезпечення виконання зобовязання нового боржника, замість чого після визначення кола спадкоємців відповідач направив на імя позивача лист-претензію від 08 грудня 2012 року, відповідно до якої предявив свої вимоги за кредитним договором № SUB0GA00000670 від 27 серпня 2007 року до спадкоємця померлого [PERSON] Васильовича- позивача по справі ( а.с. 16-21). Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Суд вважає, що в даному випадку зобов'язання [PERSON] не є нерозривно пов'язане з особою позичальника і може бути виконане іншою особою. Законодавство передбачає можливість правонаступництва сторони у зобов'язанні шляхом спадкування. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], яка настала 03.11.2008 року є його син, позивач по справі [PERSON], який прийняв спадщину. Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Суд вважає, що обов'язок, який покладений на спадкоємців згідно норми права зазначеної статті 1281 ЦК України, позивачем виконаний, банк про факт смерті позичальника повідомлявся, чому підтвердження - рішення Білопільського районного суду Сумської області від 25 вересня 2013 року, відповідно до якого з листа ПАТ КБ «ПриватБанк», від 20 лютого 2009 року, адресованного [PERSON], вбачається, що банк як субагент ТДВ СК «Кредо», розглянувши звернення останньої від листопада 2008 року, відмовив у виплаті страхового відшкодування по договорами страхування від 03 серпня 2007 року та від 27 серпня 2007 року ( а.с.19). Банк, в порушення вимог ст. 1281 ЦК України, свої вимоги до спадкоємців, у встановлений Законом строк, не направив, в нотаріальну контору з відповідною заявою не звернувся, а відтак, втратив право вимоги до позивача, як спадкоємця за кредитним договором № SUB0GA00000670 від 27 серпня 2007 року. Оскільки кредитор ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав покладені на нього зобов'язання, не пред'явив свої вимоги до спадкоємців, суд вважає, що з урахуванням положень ст. 607 ЦК України, зобов'язання по кредитного договору № SUB0GA00000670 від 27 серпня 2007 року, є припиненими. Розглядаючи позовну вимогу позивача про припинення іпотечного договору № SUB0GA00000670 від 27 серпня 2007 року, укладеного між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», і [PERSON] ( нині покійним батьком позивача), останній отримав кредит у розмірі 4\~750 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із строком погашення до 25 серпня 2017 року включно. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до вимог ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її, з інших підстав, передбачених цим Законом. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. \~\~\~\~ За ст. 599 ЦК України зобовязання припинено виконанням, проведеним належним чином. За ч. 3 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. \~\~\~\~\~\~За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється в разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. \~\~\~\~За ч. 2 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За ч. 6 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом 5 робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на вимогу боржника або іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. \~\~\~\~Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved