Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовують тим,що вони перебувають в шлюбі з 01 березня 1973 року, від шлюбу мають п`ятеро дітей , в тому числі дочка [PERSON] ,яка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , якого народила у шлюбі з відповідачем. Зазначає,що відповідач та члени його сім`ї систематично створювали неможливі умови для спільного проживання, а тому через тиждень після народження сина, їх дочка [PERSON] перейшла жити до них. Стверджують , що з відповідача 21.07.2008 року стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх доходів заробітку. Крім того, 15.10.2008 року шлюб між відповідачем та їх дочкою [PERSON] розірвано. [PERSON] нерегулярно сплачував аліменти, протягом семи років сина не відвідував. [PERSON] [INFO] вийшла заміж за [PERSON] , їй присвоєно прізвище чоловіка.Після тяжкої хвороби дочка [INFO] померла. Після смерті дочки,відповідач припинив сплачувати аліменти, почав відвідувати сина у школі через призначення пенсії по вираті годувальника, оскільки живе із співмешканкою та мають троє спільних дітей. Без їх відому перереєстрував сина [PERSON] до житлового будинку його батьків , отримав соціальну допомогу по втраті годувальника , банківську картку на її отримання передав ним. Вказують, що в червні,грудні 2017 зняв соціальну допомогу на сина,а картку заблокував.По травень 2018 гроші на внука отримував сам, а їх не передав їм, з приводу чого зверталися до поліції. На даний час говорить,що заблокує банківську картку. Посилаються, що онук [PERSON] постійно проживає з ними, знаходиться на їх утриманні та вихованні, характеризуються позитивно, пенсіонери,займаються веденням підсобного господарства .В свою чергу ,відповідач зазначають відвідував сина весною один раз, в жовтні,перед початком навчального року приніс [PERSON] рюкзак, 30 тоненьких зошитів,іншої допомоги не надав. Участі у вихованні не приймає і з сином не спілкується , немає батьківського ставлення до нього. Позивачі просять позбавити відповідача батьківських прав ,оскільки той ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та призначити їх опікунами онука [PERSON] . Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, орган опіки та піклування зобов`язано надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його сина [PERSON] . До суду 04.12.2019 ,до участі у справі в якості третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- орган опіки та піклування подав заперечення ,в яких зазначає , що в силу чинного законодавства, позивачі не можуть бути опікунами малолітнього онука [PERSON] .. Окрім цього, вони не зверталися із заявами до органу опіки та піклування про встановлення опіки. Поряд з цим,онук не є дитиною,позбавленою батьківського піклування. 17.12.2019 орган опіки та піклування надав суду висновок "Про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] ". Ухвалою суду від 18.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі, їх представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити. Додатково пояснили , що відповідач мало спілкується із онуком, періодично надає матеріальну допомогу [PERSON] - купляє одяг, а саме: куртку,штани, взуття,мобільний телефон, шкільне приладдя, оплачує харчування у школі протягом двох років. Зазначили, що відповідач іншої допомоги не надає. Крім того, відповідач не гуляє із сином, всього один раз брав на рибалку, не дозволив вивести внука в республіку Білорусь в гості до родичів. Вважають, що відповідач відноситься до онука не по батьківські. Відповідач позовні вимоги не визнав, просить відмовити у задоволенні позову. Ствердив, що він постійно відвідує сина в школі, цікавиться його навчанням, оплачує харчування,спілкується при зустрічі на вулиці, купляє одяг, шкільне приладдя, дає грошові кошти. Спілкується із сином 5-6 разів щомісячно. Підтвердив, що до нього зверталися позивачі з питання дати дозвіл на виїзд сина до республіки Білорусь. Він погодився сам як батько вивезти його до [PERSON] і забрати назад до України. Зазначив, що банківська картка автоматично блокується, зняті кошти, як соціальну допомогу повністю витратив на потреби сина. Представник органу опіки та піклування заперечила проти позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його малолітнього сина. Підтримує висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , оскільки той приймає участь у вихованні сина. Свідок [PERSON] показав суду, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, який цікавиться життям сина, відвідує школу,купляє одяг, оплачує харчування, гарно відноситься до сина. Скарг на поведінку [PERSON] до сільської ради не надходило , проживає в цивільному шлюбі, виховує троє дітей. Свідок [PERSON] показав суду, що позивачі утримують внука. Ствердила, що відповідач купив сину [PERSON] куртку,шкільне приладдя. Свідок [PERSON] показала суду, що є класним керівником малолітнього [PERSON] . Відповідач цікавився сином ,спілкується із ним не довго, на вулиці цікавився успішністю . На шкільні заходи приходять позивачі за бажанням [PERSON] . На свято Миколая відповідач приніс цукерки, якими [PERSON] вгощав весь клас. Свідок [PERSON] показала суду, що вона є бабусею [PERSON] , якому позивачі забороняють брати гроші від неї. Син [PERSON] спілкується із своїм малолітнім сином, допомогає останньому чим може. Свідок [PERSON] показала суду, що з відповідачем проживає у цивільному шлюбі, виховують троє дітей, які спілкуються із [PERSON]. Підтвердила, що [PERSON] відносить до останнього як батько, спілкується також спілкується із ним, домпомагає матеріально - купляє одяг,мобільний телефон,подарунки, планшет. Не заперечила, щоб син відповідача проживав разом з ними. Свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] рідко відвідує сина [PERSON] , бачила один раз приходив перед першим вересням. Підтвердила, що відповідач брав [PERSON] на рибалку. Малолітній [PERSON] , який дав пояснення, в присутності представника служби у справах дітей Ратнівської районної державної адміністрації Михальчук О.М. , про те, що йому додатньо спілкування з татом, який приходить до школи , інколи дає гроші, купляє одяг, шкільне приладдя, мобільний телефон, запитує про навчання. Один раз звернувся до тата з проханням, яке виконав той - купив флешку. Бажаю проживати з дідусем і бабушкою. Підтвердив, що хотів би спілкуватися із дітьми тата. Суд, заслухавши сторони,представника позивачів, свідків, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази,дійшов висновку відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України, батько може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За статтею 18 Конвенціі про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини . Статтею 150 СК України, ст.59 Закону України "Про освіту" , статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачені обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов`язані виховувати у дітей працелюбність , почуття доброти, милосердя, любові до своєї сім`ї, родини, народу, створювали належні умови для її розвитку, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та інші. За приписами ч.1,ч.2ч.3 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 07 від 23.04.2007,мати якого [PERSON] розірвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 72 від 15.10.2008, та в послідуючому зареєструвала шлюб 23.01.2011 року,актовий запис № 02, із [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] ,яка померла [INFO] , актовий запис № 02 від 11.01.2016, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ,виданого 23.04.207 року Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ,виданого 23.10.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Ратнівського районного управління юстиції, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ,виданого вказаною сільською радою 23.01.2011,свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ,виданого Самарівською сільською радою 11.01.2016 року ( а. с. 10-11,13-14). З довідки № 64 від 18.10.2019 опорного закладу загальної середньої освіти " Сакмарівський ліцей імені Петра Штика" сліду, що [PERSON] є учнем цього закладу, проживає у дідуся та баьусі ,тобто позивачів ,які постійно займаються його вихованням, цікавляться навчанням та відвідують батьківські збори. Поряд з цим, відповідач,як батько малолітнього,відвідував школу на початку жовтня 2019 року( а. с. 15).. Отже судом, встановлено ,що позивачі,як дід та баба займаються вихованням свого онука, що також визначено ч.1 ст. 257 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з довідками № 1668,1669,1670 від 17.10.2019 Самарівської сільської ради [PERSON] проживає без реєстрації у відповідачів,які виключно позитивно характеризуються по місцю проживання ( а.с.16-18).Крім того, відповідно до довідок Ратнівської ЦРЛ не перебувають нав обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах ( а. с. 19-20). Разом з тим, [PERSON] , [PERSON] отримують пенсію за віком, що підтверджено довідками Управління ПФУ Головного управління ПФУ у Волинській області ( а.с.21-22). Висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав від 16.12.2019 року №1573/22/2-19 стверджено , що недоцільно позбавляти батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом не здобуто доказів про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем щодо виховання та забезпечення належних умов проживання, навчання та розвитку малолітнього [PERSON] , що стверджено показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Враховуючи вищенаведе, на основі аналізу об`єктивних доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку відмовити у позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] , так як він не ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню останнього ,а отже і відсутні підстави для призначення опікунами внука [PERSON] , [PERSON] .. Аргументи наведені позивачами, їх представником про те, що відповіджач відноситься до малолітнього [PERSON] не по батьківські не заслуговують на увагу і спростовуються дослідженими доказами ,допитаними свідками ,в тому числі їх поясненнями, в яких не заперечили, що [PERSON] виконує обов`язки по вихованню сина. В силу вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивачів сплачений ними судовий збір у сумі 768,4 грн,оскільки у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed