Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітами вчиненим ним за життя, відповідно до одного з яких він заповів належний йому житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] , позивачеві своїй дочці [PERSON] . Остання спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту. Інші спадкоємці відсутні, утім позивач, позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на вказаний об`єкт нерухомості, оскільки він мав статус колгоспного двору, отож належить його членам на праві спільної сумісної власності, однак визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представляється за можливе, що стало підставою звернення до суду із даним позовом. У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву на позов, утім сільським головою подано заяву про визнання позову, відповідно до якої він не заперечував обставини викладені позивачем у позові, просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 25.04.2019 було витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкової справи до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] ; у приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. матеріали спадкової справи №191/2018 р. до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явились, представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що [INFO] в с. Попівка, Липовецького району, Вінницької області помер [PERSON] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] , які були витребувані судом встановлено, що спадщина відкрилась за заповітами вчиненими за життя спадкодавця на ім`я позивача [PERSON] . За життя спадкодавця заповіти не змінювались та не скасовувались згідно відомостей органу місцевого самоврядування. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, в порядку та строки визначені діючим законодавством спадщину прийняла. Інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку на спадкове майно за наявності заповітів, відсутні. Встановлені судом обставини підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка спадщину прийняла, отож вона їй належить. Постановою приватного нотаріуса Липовецької нотаріальної контори Кобзар С.В. від 15.03.2019 позивачеві відмовлено у видачі на її ім`я нотаріального акту на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказана відмова мотивована тим, що житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється\~нотаріусу можливим. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування"\~роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.\~120\~Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. На підставі ст.ст.\~121,\~123 Цивільного кодексу\~Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п.\~6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~22\~грудня 2005\~року N\~20\~"Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння (а.с.15) житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , належить до колгоспного двору, головою якого зазначено [PERSON] . Згідно з відомостями органу місцевого самоврядування, які відображені у довідках від 26.03.2019 №02-10/78, №02-10/77, станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору, що розташований \~ \~ \~ \~ в [ADDRESS] , зазначено [PERSON] , членом колгоспного двору його дружина [PERSON] . Як убачається рішенням Попівської сільської ради Липовецького району від 04.12.2015 [ADDRESS] Пролетарська було перейменовано на [ADDRESS] в [ADDRESS] . Зібрані у справі докази підтверджують, що спірний об`єкт нерухомості належав двом особам у рівних частках, тобто по Ѕ кожному [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , на що вказує свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Після її смерті відкрилась спадщина. Із відомостей наданих нотаріальною установою встановлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. За інформацією Попівської сільської ради Липовецького району від 26.03.2019 (а.с.10-13), [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] спадщину прийняв фактично шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, вони проживали спільно за адресою : [ADDRESS] , інші особи не були зареєстровані та не проживали постійно. Встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , в силу діючого законодавства на час відкриття спадщини, від неї не відмовився, отож вона йому належить, у тому числі і частка у житловому будинку, який є спільною сумісною власністю членів колгоспного двору, відтак став одноосібним власником нерухомості. Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв, у тому числі у вигляді житлового будинку, що є предметом спору, інші спадкоємці відсутні. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований. Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову. Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення. Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у\~\~разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved