Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати. В обґрунтування заявлених та уточнених позовних вимог вказує, що згідно державного акту на право приватної власності йому належить земельна ділянка площею 9,15 га., розташована на території Федіївської сільської ради колишнього Бобринецького району Кіровоградської області. Вказує, що 23.11.2011 року він уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з ФОП [PERSON] . Зазначеним договором він передав відповідачу в оренду належну йому на праві приватної власності земельну ділянку. Відповідно до умов вказаного договору орендна плата вноситься орендарем в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 31 грудня поточного року, але в порушення цих умов договору, орендар з 2018 року орендну плату не сплачував. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.07.2020 року у справі №383/372/20 вищевказаний договір оренди розірваний у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати та постановою Кропивницького апеляційного суду від 03.11.2020 року вказане рішення суду залишено без змін. Вказує, що на момент укладення договору оренди землі (2011 рік) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 119229,00 грн., але згідно витягу про нормативну грошову оцінку землі на даний час нормативна грошова оцінка його земельної ділянки становить 316883,93 грн. Таким чином, за 2018, 2019 та 2020 роки він мав отримати орендну плату у розмірі 28519,55 грн., яку не отримав, тому звернувся до суду про стягнення вказаної суми з відповідача. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 06 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, при цьому надав згоду на ухвалення заочного рішення у справі у зв`язку з неявкою відповідача. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від відповідача заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі не надійшло, також не надходило відзиву на позов. Представник відповідача - адвокат Бобух С.А. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від представника заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі не надійшло. Згідно змісту ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач та його представник до суду не з`явилися, не надали заяв чи клопотань про розгляд справи без їх участі та відзиву на позов, тому, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення у справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. У статті 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до п.288.1 та 288.4 ст.288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі і припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов`язання по сплаті орендної плати за землю не виконав. Приписами ст. 96 ЗК України встановлено, що землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка розташована на території Федіївської сільської ради колишнього Бобринецького району Кіровоградської області, площею 9,15 га., кадастровий номер №3520887600:02:000:0028, що підтверджується актом на право приватної власності на землю І-КР №039197, виданого на підставі рішення сесії Федіївської сільської ради від 21.08.2000 року №14 (а.с.6). 23 листопада 2011 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області від 05.03.2012 року за №352088764001579 (а.с.5). Вказані обставини також підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 11.09.2020 року за №223608526 (а.с.7). Пунктом 9 Договору оренди землі від 23.11.2011 року визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а пунктом 5 цього Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 119229 гривень. Згідно пункту 11 Договору орендна плата вноситься до 30.12. поточного року. нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 119229 гривень. За змістом пункту 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря внесення змін у договір за згодою сторін. Позивачем до суду надано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.05.2020 року, де нормативна грошова оцінка його земельної ділянки становить 316883,93 грн. (а.с.8), але при цьому суду не надано доказів внесення змін чи додаткових угод до п.5 Договору. Таким чином, нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача зафіксована умовами п.5 Договору оренди землі від 23.11.2011 року та становить 119229 грн., тому саме вона враховується як складова для нарахування орендної плати за вказаним договором, а посилання позивача при обрахунку заборгованості з орендної плати на Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки від 04.05.2020 р., де вона складає 316883,93 грн. є необґрунтованим, та не відповідає умовам Договору. Судом також із Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 24.07.2020 р. та Постанови Кропивницького апеляційного суду від 03.11.2020 року у справі №383/372/20 встановлено, що ФОП [PERSON] заборгував позивачу [PERSON] орендну плату за землю за період з 2012 по 2019 рік, та з пояснень позивача вбачається, що і у 2020 році відповідач не сплатив йому орендної плати за вказаним вище Договором. Доказів на спростування цих обставин відповідачем до суду не надано. А тому, суд проходить до висновку про часткову обґрунтованість позову та про стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь позивача заборгованості з орендної плати за 2018-2020 роки у сумі 10730,61 грн. виходячи з наступного розрахунку: 119229 грн. х 3% х 3 (2018,2019,2020 роки) = 10730,61 грн., у стягнення іншої частини вимог суд відмовляє у зв`язку з їх необґрунтованістю. Згідно ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 341,65 грн.

Outcome: partial