Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконкому Хмільницької міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що з моменту припинення шлюбних відносин, а саме з 2011 року, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина, а тому просить позбавити відповідачабатьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, з наведених у позовній заві підстав, просять суд їх задовольнити та зазначили, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Представник третьої особи у судовому засіданні вказала про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Свідоцтвом про народження [NUMBER] (копія на а.с. 6) підтверджено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] З рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 04.09.2012 року, яке 14.09.2012 року набрало законної сили (копія на а.с. 8) встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Довідкою № 17/30/2191 від 27.09.2017 року (а.с. 7), а також довідкою про склад сім'ї № 278 від 03.06.2016 року (копія на а.с. 10) підтверджено, що малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом із матір'ю [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Відповідною довідкою відділу ведення реєстру територіальної громади Хмільницької міської ради Вінницької області № 17-14/259 від 22.03.2018 року підтверджено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 19.02.2018 року, яке 20.03.2018 року набрало законної сили (копія на а.с. 61) відповідача визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS]. З виконавчого листа № 227/2217/12 виданого 03.08.2012 року Хмільницького міськрайонним судом Вінницької області (копія на а.с. 27) встановлено, що у відповідності до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17.07.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 20.06.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, з відповідного листа Хмільницького міськрайонного відділу ДВС № 15.31-25/11586 від 21.09.2017 року (копія на а.с. 12), а також відповідного розрахунку (а.с. 13) вбачається, що заборгованість відповідача по виплаті аліментів, станом на 01.10.2017 року, становить 39808,73 грн. З відповідного оголошення в газеті "Життєві обрії" випуск № 7 від 16.02.2018 року (а.с. 44-45) встановлено, що [PERSON], [INFO], розшукується Хмільницьким ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області як боржник за ухилення від сплати аліментів. З довідки Хмільницької міської ради № 07-21/278 (а.с. 42), а також довідки КЗ "ЗОШ І-ІІІ № 4 м. Хмільника Вінницької області" № 30 від 27.02.2018 року (а.с. 43) підтверджено, що відповідач участі у вихованні та навчанні сина не приймає. З листа Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області № 2989 від 23.03.2018 року (а.с. 62) встановлено, що [PERSON], [INFO], протягом останніх п'яти років до адміністративної відповідальності не притягувався. Притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, однак справа закрита 13.08.2010 року. Рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради № 129 від 27.03.2018 року (а.с. 65) вирішено надати до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області висновок щодо розв'язання спору по даній справі. Згідно доданого до рішення виконкому міської ради висновку (Органу опіки та піклування) (а.с. 66-68) виконком Хмільницької міської ради. як орган опіки та піклування дійшов висновку, що батько [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO], буде відповідати інтересам дитини. Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки цей висновок узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересів дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини знайшов своє підтвердження, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 3 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], що буде відповідати інтересам дитини. При цьому, відповідно до ст. 169 СК України, відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн. На підставі Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved