Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

У березні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» (далі - ТОВ «Мрія Центр») звернулось до суду з указаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що 10 травня 2009 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,11 га строком на п'ять років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 10 грудня 2009 року. Пунктом 8 зазначеного договору оренди передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця письмово про намір продовжити його дію. 05 березня 2014 року та 07 серпня 2014 року ТОВ «Мрія Центр» направляло [PERSON] листи - повідомлення від 04 березня 2014 року та від 06 серпня 2014 року про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди, однак, відповіді не отримало. [PERSON] також не направляла ТОВ «Мрія Центр» протягом одного місяця з моменту закінчення договору оренди листів щодо відмови в поновленні договору оренди. Після закінчення строку договору оренди ТОВ «Мрія Центр» продовжувало користуватися зазначеною орендованою земельною ділянкою у своїй господарській діяльності, виплатило відповідачці [PERSON] орендну плату за 2015 рік у розмірі 750 кг пшениці. Проте, 20 квітня 2015 року [PERSON] уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з приватним агропромисловим підприємством «Агропродсервіс» (далі ПАП «Агропродсервіс»), який було зареєстровано в 2015 році в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Посилаючись на наведені обставини, вказуючи, що ним було повністю дотримано вимоги, зазначені в частинах першій-третій Закону України «Про оренду землі», на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 20 квітня 2015 року, укладений між [PERSON] та ПАП «Агропродсервіс» і визнати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договір оренди земельної ділянки від 10 травня 2009 року, який уклали між собою ТОВ «Мрія Центр» та [PERSON] Представник ПАП «Агропродсервіс» подав заперечення на позов (а.с.61-63), обгрунтовуючи їх тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів повідомлення орендодавця в порядку, визначеному ч.ч.2-5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та отримання орендодавцем відповідних листів-повідомлень. Також вказує, що твердження позивача про те, що спірна земельна ділянка використовувалась ним у господарській діяльності протягом 2015 року не відповідає дійсності, оскільки в 2015 році ПАП «Агропродсервіс» здійснювало господарську діяльність на території Циганської сільської ради, в тому числі і щодо обробітку земельної ділянки [PERSON] після укладення з нею договору оренди та його державної реєстрації, та виконуючи свої зобов'язання згідно договору оренди виплатило орендну плату власнику земельної ділянки в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила, що позивачем належно виконувалися умови договору оренди землі, укладеного з відповідачкою, здійснювався обробіток земельної ділянки, виплачувалася орендна плата. До закінчення строку договору оренди позивач двічі направляв орендодавцю листи-повідомлення з пропозицією укласти додаткову угоду, проте, відповіді не отримав. Дані листи-повідомлення не реєструвалися в журналі вихідної кореспонденції, а нумерувалися в кожному конкретному випадку відповідно до алфавітного списку отримувачів, складалися в одному примірнику, які в тому числі були направлені відповідачці [PERSON], а в позивача залишилися тільки скановані копії в електронному вигляді. Листи були відправлені простою поштовою кореспонденцією, проте, позивачем були складені списки простих поштових відправлень, на яких працівник поштового відділення поставив поштовий штемпель у день відправлення. Не отримавши заперечень від власника земельної ділянки позивач після спливу строку договору оренди продовжив використовувати його земельну ділянку, на якій у 2015 році вирощувалася соя.ТОВ «Мрія Центр» сплатило [PERSON] орендну плату за 2015 рік, яку вона прийняла. Причини неукладення позивачем додаткової угоди із [PERSON] після закінчення строку договору оренди землі на даний час невідомі, оскільки змінилося керівництво ТОВ «Мрія Центр». Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, допитана як свідок пояснила, що жодних листів від ТОВ «Мрія Центр» не отримувала, в 2015 році уклала договір оренди своєї земельної ділянки з ПАП «Агропродсервіс», яке в 2015 році виплатило їй орендну плату, від позивача в 2015 році орендної плати не отримувала. Представник відповідача ПАП «Агропродсервіс» у судовому засіданні позов не визнав, у його задоволенні просить відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях. Дослідивши та оцінивши докази по справі судом встановлені наступні обставини і відповідні до них правовідносини. Відповідачка [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 05.02.2002 року Циганською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, являється власником земельної ділянки площею 2,11 га, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області (а.с.8) 10 травня 2009 року між ТОВ «Мрія Центр» та відповідачкою [PERSON] укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 2,11 га, строком на 5 років з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація зазначеного договору здійснена 10 грудня 2009 року (а.с.7). Умовами договору (пункт 8) передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. За пунктом 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 384,74 грн. в грошовій формі, або в натуральній формі 5 ц зерна щорічно. 20 квітня 2015 року між [PERSON] та відповідачем ПАП «Агропродсервіс» укладено договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], строком на 7 років, державну реєстрацю якого проведено 14 травня 2015 року (а.с.65-67). Умовами оспорюваного договору встановлено орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік у грошовій формі, або в натуральній формі - 850 кг зерна. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (вирішення питання щодо поновлення договору оренди), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист- повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Таким чином реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні попереднім орендарем процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Такі ж висновки викладені в постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі №6-10цс15, 18.03.2015 року в справі №6-4цс15, 15.04.2015 року в справі №6-55цс15, 23.03.2016 року в справі №6-146цс16, 13.04.2016 року в справі №6-2027цс15, 23.11.2016 року в справі №6-2540цс16, які є обов'язковими для врахування іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України. Позивач надав суду копії листів-повідомлень від 04.03.2014 року №316 та від 07.08.2014 року №268 з проектами додаткових угод (а.с.11-12), стверджуючи, що такими листами відповідачка [PERSON] повідомлялася про намір позивача скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з проектом додаткової угоди. При цьому в судовому засіданні представник позивача пояснила, що оригінали таких листів-повідомлень у позивача відсутні, в наданій копії листа-повідомлення помилково зазначена дата 07.08.2014 року, оскільки в дійсності такий лист було складено 06.08.2014 року, дані листи не реєструвалися у вихідній кореспонденції ТОВ «Мрія Центр», а їм присвоювався порядковий номер відповідно до алфавітного списку власників земельних ділянок, яким того дня адресувалися листи-повідомлення. Проте, суд приймає до уваги пояснення відповідачки [PERSON], які вона дала в судовому засіданні щодо неотримання зазначених листів та необізнаність із намірами позивача скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк виходячи з наступного. ТОВ «Мрія Центр» не проведена реєстрація даних листів, про що свідчить відсутність реєстраційного індексу та відповідного порядкового номера вихідної кореспонденції на листах. Зазначена обставина не дає можливості суду переконатися, що такі листи-повідомлення дійсно були складені та підписані 04 березня та 06 серпня 2014 року, а відправлені 05 березня та 07 серпня 2014 року, як стверджує представник позивача. Надані позивачем списки №№ 100110-100509(125), 201-305 (а.с.52-53) на відправлення простих поштових відправлень по Україні, в яких зазначено ім'я [PERSON], суд не приймає як допустимий доказ належного повідомлення позивачем відповідачки [PERSON] про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди, оскільки в даних списках не вказано, з якого саме відділення поштового зв'язку відправлені документи, зазначені в списках, а також посада та ім'я працівника поштового зв'язку, яка їх прийняла. Поштовий штемпель, наявний на списках, нечіткий, не містить назви поштового відділення. Також, згідно відповіді Тернопільської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 13.11.2017 року № 301-31/1-646 відображення перших шість цифр відбитка календарного штнмпеля посвідчують дату (число, місяць, рік) подання для пересилання письмової кореспонденції. Дві цифри відбитка календарного штемпеля після дати посвідчують годину подання письмової кореспонденції для пересилання. Відповідно відображення першої із двох цифр , що посвідчують годину, можуть бути цифри «0», «1», «2» (а.с. 263-264). Як встановлено з листа Тернопільської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 05.09.2017 року №301-31/1-482 (а.с.223-225) в березні та серпні 2014 року згруповані поштові відправлення для пересилання (списком) в поступленні до ВПЗ Оришківці ТД ПАТ «Укрпошта» не значаться. Надати інформацію про відправлення за 07.08.2014 року - четвер неможливо, оскільки цей день у даному відділенні поштового зв'язку був вихідним. Зазначена інформація не спростовується доданими до матеріалів справи за клопотанням представника позивача листами Тернопільської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 27.11.2017 року № 604-05-39 (а.с.259-261) та від 05.12.2017 року № 604-04-54 (а.с.240). Крім того, порядок надання послуг поштового зв'язку встановлено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила), якими складання списків на відправлення простих поштових відправлень по Україні та проставлення на таких списках підпису працівника поштового зв'язку та відбитку штемпеля не передбачено. Так, абзацом 8 п.2 Правил визначено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази, це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п'ять і більше, що одночасно передаються для пересилання одним відправником. Абзацом 25 п.2 Правил визначено, що реєстроване поштове відправлення, це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. Отже, надані позивачем списки на відправлення простих поштових відправлень не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки, крім зазначеного вище, складені поза межами службової компетенції працівника поштового зв'язку. Суд також враховує, що за таких обставин відповідачка [PERSON], яка є особою похилого віку ([INFO]), позбавлена можливості довести належними і допустимими доказами, а саме інформацією відповідного поштового відділення зв'язку, факт неотримання від позивача вищезазначених листів-повідомлень з додатковою угодою, оскільки, як стверджує представник позивача, такі листи відповідачу були надіслані простим поштовим відправленням. Разом з тим, ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено обов'язок орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Умовами договору оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачкою [PERSON] (пункт 8) також було передбачено, що орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В цьому випадку під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідного листа-повідомлення орендодавцю, а й отримання ним даного листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, що відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі № 6-10цс15, від 13.04.2016 року в справі за № 6-2988цс15. Тому суд вважає, що позивачем не спростовано твердження відповідачки [PERSON] в судовому засіданні про неотримання листів-повідомлень позивача щодо поновлення договору оренди землі. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач у встановлений законом та договором строк, а саме не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, до відповідачки [PERSON] з приводу поновлення дії договору не звертався. Позивач стверджує, що після закінчення договору оренди продовжив користуватися земельною ділянкою відповідачки та сплатив їй орендну плату за 2015 рік, що підтверджує копією відомості з виплати орендної плати (а.с.27-28), податковим розрахунком форми №1ДФ щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (а.с.29-30), договором на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №01/04/2015-16/ОГ від 01.04.2015 року, укладеним із ТОВ «Райз М» (а.с.31-34), актом розподілу земельних ділянок по посівних площах на території Циганської сільської ради Борщівського району від 02.04.2015 року, який є додатком до даного договору (а.с.265-266), актами виконаних робіт із додатками до них (а.с.37-51), даними форм статистичної звітності № 4-сг, № 29-сг щодо посівних площ сільськогосподарських культур під урожай 2015 року, підсумків збору врожаю на 1 грудня 2015 року на території Борщівського району Тернопільської області (а.с.54-60). Однак, із цих документів у судовому засіданні неможливо зробити висновок, що в 2015 році позивачем оброблялася саме земельна ділянка відповідачки [PERSON], оскільки вони складені на загальну площу земельних ділянок, на яких надавались послуги, і не містять інформації щодо конкретної земельної ділянки відповідачки. Факт користування позивачем земельною ділянкою відповідачки [PERSON] не підтверджується і віднесенням земельної ділянки відповідачки до поля № [NUMBER] згідно акту розподілу земельних ділянок по посівних площах від 02.04.2015 року, оскільки позивачем не надано суду документ, яким визначено загальну площу цього поля та розміри усіх віднесених до нього земельних ділянок. Факт виплати позивачем відповідачці орендної плати за 2015 рік спростовується висновком судової почеркознавчої експертизи від 05.10.2017 року № 1.1-289/17 (а.с.209-213), згідно якого підпис в оригіналі вставного аркушу відомості з виплати орендної плати за договорами оренди земельних ділянок (земельних часток (паїв) за 2015 рік ТОВ «Мрія Центр», навпроти прізвища [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідач по справі ПАП «Агропродсервіс» стверджує, що в 2015 році саме ПАП «Агропродсервіс» користувався земельною ділянкою відповідачки [PERSON], здійснював її обробіток. На підтвердження користування спірною земельною ділянкою ПАП «Агропродсерсівс» надав суду копії актів витрат насіння і садивного матеріалу за травень 2015 року (а.с.87), про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за травень-серпень 2015 року (а.с.88-89), дорожніх листків трактора за квітень-листопад 2015 року (а.с.109-120), подорожніх листів вантажного автомобіля за квітень-вересень 2015 року (а.с.121-145), форм статистичної звітності № 9-б-сг, 4-сг, № 29-сг щодо внесення мінеральних, органічних добрив, гіпсування та вапнування ґрунтів, посівних площ сільськогосподарських культур під урожай 2015 року, підсумків збору врожаю на 1 грудня 2015 року на території с.Цигани Борщівського району Тернопільської області, з яких вбачається, що ПАП «Агропродсервіс» в 2015 році в с.Цигани використовувало 295 га сільськогосподарських угідь (а.с.54-60,91-93). ПАП «Агропродсервіс» також надано до матеріалів справи копію договору № 22.06/15-01 з додатками про виконання сільськогосподарських робіт від 22 червня 2015 року, укладеного між ПАП «Агропродсервіс» та ПАП «Агротех-2» на послуги з виконання сільськогосподарських робіт по збору зернових на загальній площі 295,2145 га, в тому числі на земельній ділянці відповідачки [PERSON] (а.с.146-153, 161-164). У 2015 році ПАП «Агропродсервіс» виплатило відповідачці [PERSON] орендну плату, що вона підтвердила в судовому засіданні та доведено наданою копією відомості (а.с.68), даними форми 1-ДФ про виплачений дохід [PERSON] та утримання з неї податку (а.с.155-157) . Зазначені докази свідчать про те, що ПАП «Агропродсервіс» протягом 2015 року здійснювало використання спірної земельної ділянки, тому суд, з врахуванням вищенаведеного, не бере до уваги доводи позивача, що в 2015 році ТОВ «Мрія Центр» продовжило користуватися спірною земельною ділянкою. Крім того, як встановлено судом, строк дії договору оренди землі, укладений позивачем з відповідачкою [PERSON], закінчився 10 грудня 2014 року, а обставини, на які посилається позивач на підтвердження використання земельної ділянки відповідачки стосуються періоду - з квітня 2015 року, який настав після місячного строку для надіслання листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами в місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Отже, ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено обов'язкову вимогу укладання додаткової угоди, навіть за умови поновлення дії договору на підставі частини 6 даної статті. Однак, позивач не уклав з власником земельної ділянки - [PERSON] додаткову угоду про поновлення договору оренди землі та не надав суду доказів відмови чи зволікання відповідачки [PERSON] в укладенні такої додаткової угоди . Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Мрія Центр» після закінчення договору оренди, укладеного з відповідачкою [PERSON] не продовжило користуватися спірною земельною ділянкою і не мало для цього законних підстав, суд вважає, що в цьому випадку орендодавець не зобов'язана була направляти орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. Таким чином [PERSON] на час укладення оспорюваного договору оренди землі мала правові підстави вважати, що договір оренди землі, укладений нею з ТОВ «Мрія Центр», припинений 10.12.2014 року у зв'язку із закінченням строку його дії, а ТОВ «Мрія Центр» на власний розсуд розпорядилось своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто не скористалось ним. Суд також зважає на те, що умови, передбачені оспорюваним договором оренди землі, укладеним між [PERSON] та ПАП «Агропродсервіс», є більш вигідними для орендодавця, ніж умови, визначені попереднім договором, укладеним [PERSON] з позивачем. Тому визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі, укладеного [PERSON] з позивачем 10.05.2009 року, порушить права відповідачки [PERSON], як власника земельної ділянки, якому відповідно до ст.317 ЦК України належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, з яких, зокрема, право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості майна для себе, здобувати з цього користь, вигоду. З огляду на викладене, також враховуючи, що переважне право на поновлення договору оренди землі можливе лише за умови дотримання орендарем строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє таке право, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення, враховуючи також, що в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження продовження позивачем користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, суд вважає, що в даному випадку переважне право позивача на укладення договору оренди землі (поновлення договору оренди землі) з власником земельної ділянки відповідачкою [PERSON] на новий строк не порушено, тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «Мрія Центр» слід відмовити за безпідставністю. На підставі ст.ст.3, 317, 526, 626, 627, 777, 792 ЦК України, ст.124 ЗК України, ст.33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону України від 17.02.2011 року № 3038-У1),

Outcome: dismissed