Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

09.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом який уточнив до державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, третя особа [PERSON] про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнання права на обов'язкову частку у спадщині, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім позивача спадкоємцем першої черги за законом являється також його сестра [PERSON], яка також подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після заведення спадкової справи, нотаріус виявила заповіт покійного [PERSON] на користь його сестри [PERSON]. Т а к як на час смерті його батька позивач уже являвся пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] виданим 11.08.2016 року Пенсійним фондом України, то по закінченню шестимісячного терміну після смерті батька, він звернувся до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на обов'язкову частку у спадщині. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на обов'язкову частку у спадщині змусила його звернутися до суду з вказаним позовом. На клопотання позивача ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.12.2017 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON], виключивши її зі складу третіх осіб та Новосанжарську державну нотаріальну контору Полтавської області , як юридичну особу в якості відповідача (а.с.32). Позивач та його представник адвокат [PERSON]. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області в судовому засіданні заперечував проти позову. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Власенко Г.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.. Вислухавши пояснення сторін, давши оцінку матеріалам справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в позов слід задовольнити у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. [PERSON] помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Старосанжарською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 27.02.2017 року, актовий запис № 1 (а.с.7). Факт родинних відносин померлого [PERSON] та позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 26.05.1960 року (а.с.8). Постановою державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори № 1911/02-31 від 15.09.2017 року позивачу [PERSON]. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв'язку з тим, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно на ім'я [PERSON] неможливо, так як крім нього є інший спадкоємець, дочка померлого - [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін. [PERSON] заповідав: "Все належне спадкове майно, яке на день смерті буде належати і на яке він за законом матиме право, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів доньці: [PERSON], повністю". На підставі п. 1 ст. 1241 - Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно зі ст. 26 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком мають ті, кому виповнилося 60 років. Відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" п. 16 ч.І ст.1 працездатні особи - особи віком від 16 років, які проживають на території України і за станом здоров'я здатні до активної трудової діяльності. Для встановлення факту працездатності [PERSON] рекомендовано звернутися в суд. (а.с.9). Як вбачається з спадкової справи № 144/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] - [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 30.05.1962 року ( а.с.46). Як вбачається із заповіту від 23.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] все його майно де б воно не було і з чого б воно не складалося , на випадок смерті заповів доньці [PERSON] (а.с. 45). Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні в статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового право та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку в спадщині мають право: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року (справа № 1-1/2014) щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК України зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 ЦК України щодо права на обов'язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III груп, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний». Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Тобто для осіб, які мають право на пільгову пенсію, пенсійний вік скорочений. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER], виданого 11.08.2016 року (а. с. 6). Таким чином, провівши системний аналіз вищезазначених законів, враховуючи висновки Конституційного Суду України, суд приходить до висновку , що позивач [PERSON] відноситься до категорії непрацездатних осіб, як особа , яка отримує пенсію за віком. Таким чином, встановлено, що на момент смарті [PERSON], яка настала [INFO], його син [PERSON] являється непрацездатною особою. Позивач звернувся в межах строку з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], та відповідно до вимог ст..1241 ЦК України має право на обов'язкову частку в спадщині. Враховуючи викладене, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 вересня 2017 у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову частку в спадщині згідно ст.. 1241 ЦК України після померлого [PERSON] не ґрунтується на законі і підлягає скасуванню. З врахуванням задоволення позову в повному обсязі, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1280 грн. При цьому суд враховує правовий статус нотаріуса, який вчиняє нотаріальні дії від імені держави , тому в нього не має бути спільних чи однорідних прав і обов'язків з особами, які звернулися до нього. Враховуючи викладене, суд покладає обов'язок відшкодування судового збору на відповідача [PERSON]

Outcome: approved