Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Представник Житлово-комунального підприємства «Поліське» звернувся до Вишгородського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання, водопостачання/водовідведення, з утримання будинку та прибудинкової території. В обґрунтування своїх вимог вказала, що відповідачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та споживає послуги, що надавались ЖКП «Поліське». Між позивачем та відповідачем встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Станом на жовтень 2018 року заборгованість за особовим рахунком відповідача складає 66968,39 грн., що свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань та порушує право позивача на одержання плати за надані послуги в установлений законодавством строк. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 66968,39 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1762, 00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просила розглянути справу без її участі, проти заочного рішення не заперечує. Крім того, судом визнавалась явка представника позивача обов`язковою, однак, представник позивача до суду не з`явився. Відповідачка у судові засідання з`являлась, надала відзив на позовну заяву та заперечення проти позову, в яких зазначила, що не згодна із розрахунком заборгованості, оскільки він складений із порушенням, оскільки заборгованість за користування послугами з водопостачання нараховувалась виходячи із кількості зареєстрованих осіб, однак в квартирі встановлено лічильник на водопостачання. Крім того, [PERSON] зазначала, що дійсно в неї існує заборгованість за оплату послуг із водопостачання, однак, така заборгованість повинна бути розрахована по фактичному використанню, а саме згідно показів лічильника. Також відповідачка надала розрахунок заборгованості, а якому зазначено, що відповідно до показів лічильника заборгованість, станом на липень 2019р. становить 15896,10 гривень. У зв`язку із чим, просила стягнути саме цю суму заборгованості та оскільки вона є пенсіонером, просила надати строк для погашення заборгованості. Відповіді на відзив від представника позивача до суду не надходило. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що Житлово-комунальне підприємство «Поліське» надає послуги з теплопостачання, водопостачання/водовідведення, з утримання будинку та прибудинкової території. Як вбачається з довідки Гаврилівської сільської ради від 14.11.2018р., [PERSON] не зареєстрована та не проживає за адресою: [ADDRESS] . На даний момент, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Із наданих [PERSON] пояснень, вона дійсно не зареєстрована та не проживає за адресою: [ADDRESS] , однак вона є власницею даної квартири в якій мешкає її бувша невістка та два онуки. Оскільки [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є абонентом Житлово-комунального підприємства «Поліське» та користується комунальними послугами з теплопостачання, водопостачання/водовідведення, з утримання будинку та прибудинкової території. Договір про надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем не укладався. Згідно з довідкою Житлово-комунального підприємства «Поліське» про нарахування за комунальні послуги по [ADDRESS] , заборгованість [PERSON] станом на 01.11.2018р. становить 66968,39 грн., яка складається із заборгованості за послуги з утримання будинку, послуги з водопостачання та водовідведення (а.с. 5-6). Докази щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, оскільки в квартирі за адресою: [ADDRESS] , було встановлено лічильник на водопостачання, що підтверджується відповідним Актом Житлово-комунального підприємства «Поліське» від 04.03.2019р., тому нарахування заборгованості із послуг водопостачання і водовідведення, повинно бути нарахована, виходячи із показників лічильника та за тарифами, які затверджені органом державно влади. Із наданого [PERSON] розрахунку по комунальним послугам, вбачається, що розрахунок було проведено у відповідності до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», з урахуванням фактичного споживання послуг водопостачання та водовідведення на підставі показів лічильника та згідно з яким, заборгованість [PERSON] за отримані послуги, станом на липень 2019р. складає 15896,10 гривень (а.с. 58-59). Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. В порушення зазначених норм закону відповідач зобов`язання не виконав. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 15896 гривень 10 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1762 гривень 00 копійок.

Outcome: partial