Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Саламандра Г.М. пред`явив до суду позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємств громадського харчування «Козаки», у якому просить Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємство громадського харчування «Козаки» видати [PERSON] довідку про розмір його заробітної плати на посаді вантажника за період з 1992 року по 1998 рік включно. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він ( [PERSON] ) з 28 липня 1992 року по 20 січня 1998 року працював вантажником у ДК МПП «Козаки», яке з 1996 року перереєстроване у Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємство громадського харчування «Козаки». В період роботи на даній посаді він мав високу заробітну плату. 15 листопада 2018 року у нього [PERSON] встановлено І група інвалідності загального захворювання, у зв`язку із чим він набув право на оформлення пенсії по інвалідності. Однак, звернувшись до управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії із більш високої заробітної плати, Управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області його повідомлено, що для перерахунку пенсії необхідно також надати довідку про заробітну плату в ТОВ «М`ясопереробне підприємство громадського харчування «Козаки», зокрема за п`ять років підряд, з 1992 року до 1998 року. Отримати таку довідку позивач не має можливості, оскільки підприємство фактично не працює. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємство громадського харчування «Козаки» заходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Гайова, буд. 50 А. Підприємство перебуває у стані припинення, керівником підприємства, а також головою комісії з припинення є Юрчак М.І. , хоча з реєстру юридичних осіб підприємство не виключено. В архіві відсутні будь-які бухгалтерські документи ТОВ «М`ясопереробне підприємство громадського харчування «Козаки» за вказаний період. Однак, звернувшись до відповідача із письмовою заявою з проханням видати йому довідку про доходи за спірний період, яка направлена на адресу підприємства, позивач відповіді не отримав, що, на його думку, порушує його право на призначення пенсії по інвалідності. Покликаючись на ст. 49 Кодексу законів про працю України, та вказуючи на те, що керівник підприємства несе відповідальність, в тому числі і за передачу документів до міського архіву у випадку ліквідації підприємства, тому саме керівник зобов`язаний видати довідку про отриману ним ( [PERSON] ) заробітну плату під час роботи на підприємстві, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Саламандра Г.М. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємств громадського харчування «Козаки», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2019 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач не подавав. За вказаних обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За положеннями ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Судом установлено: Згідно записів у трудовій книжці позивач [PERSON] 23 липня 1992 року прийнятий вантажником на підприємство «Козаки» по переводу, згідно наказу №1-К від 23 липня 1992 року; 20 січня 1998 року звільнений за власним бажанням згідно поданої заяви, згідно наказу №7 від 20 січня 1998 року. Також, як убачається із запису у вказаній трудовій книжці від 01 квітня 1993 року, згідно з розпорядженням Тернопільського міськвиконкому №23 від 26 березня 1996 року та свідоцтва про державну реєстрацію №14039477 від 26 березня 1996 року ДК МПП «Козаки» перереєстроване у товариство з обмеженою відповідальністю м`ясопереробне підприємство «Козаки». Довідкою МСЕК серії АВ №1072086 виданою 15 липня 2018 року стверджується, що у [PERSON] встановлено інвалідність першої підгрупи «Б» загального захворювання. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємство громадського харчування «Козаки» з 08 липня 2011 року перебуває у стані припинення на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області про скасування (визнання недійсною) державної реєстрації юридичної особи, у випадках передбачених законом (до 01 липня 2004 року) №12/33-404 від 12 березня 2003 року. Керівник та голова комісії з припинення або ліквідатор - Юрчак М.М. У зв`язку із перебуванням товариства у стані припинення позивач звернувся у архівний відділ Тернопільської міської ради з метою отримати довідку про отримувану ним у Товаристві з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємств громадського харчування «Козаки» заробітну плату. Згідно відповіді наданої архівним відділом Тернопільської міської ради за №140/26-3.02 від 07 лютого 2019 року позивача [PERSON] повідомлено про те, що документальні матеріали з особового складу (накази про прийняття та звільнення працівників, відомості про нарахування заробітної плати, тощо) ДК МПП «Козаки», товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємств громадського харчування «Козаки» до архівного відділу Тернопільської міської ради на зберігання не надходили і про їх місце знаходження у відділі немає ніяких відомостей. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до вимог ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Згідно із ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Згідно з ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення", звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. У пункті 1 частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV законодавцем реалізовано Конституційне право громадян на соціальний захист - право на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Умови призначення пенсії по інвалідності визначені статтею 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи (ч.2 ст.30 вказаного Закону). Частиною першою статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що єдиною підставою для визначення трудового стажу є трудова книжка, а у разі її відсутності або відповідних відомостей у ній уточнюючі довідки або рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 для призначення та перерахунку пенсії, серед інших документів, особа повинна подати довідку про розмір заробітної плати за певні періоди роботи. Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 919 затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у втрати документів про її нарахування та виплату, згідно якого довідка про заробітну плату у випадках, передбачених цим підпунктом, надається підприємством, установою, організацією, де працює (працювала) особа, або їх правонаступником; 2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до істину вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію. Відсутність на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника документів про нарахування та виплату заробітної плати (доходу), а також час та причини, що призвели до втрати таких документів, підтверджується довідкою роботодавця, правонаступника органу вищого рівня. Національного банку України щодо ліквідованих банків або відповідної архівної установи. Як встановлено судом, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємств громадського харчування «Козаки» з 08 липня 2011 року перебуває у стані припинення. При цьому, у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості у розділі "дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстави для його внесення". Суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Частиною 3 ст.105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. Згідно ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Відповідно до п.20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 р. зазначено, що в уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Варто також наголосити, що відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5 на підприємство покладається обов`язок зберігання архівних документів, які можуть бути використані для підтвердження законних прав громадян, зокрема на нарахування пенсій, різних видів матеріальної допомоги та компенсацій, інших виплат і пільг - терміном у 75 років, а отже, працівник може звернутись до підприємства з вимогою щодо видачі довідки про роботу та заробітну плату протягом вказаного періоду. Як зазначено, у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №925/1143/17 перебування боржника в стані припинення не припинило зобов`язання, у зв`язку з чим в силу статті 107 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати від відповідача в особі комісії з припинення як виконання зобов`язання так і включення кредиторських вимог за такими зобов`язаннями до передавального акту. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає доведеним порушення гарантованого законом трудового права позивача на отримання від роботодавця довідки про із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. При цьому наявною у матеріалах справи копією трудової книжки підтверджується факт перебування позивача у трудових відносинах із відповідачем у період із 1992 року по 1998 рік, зокрема стверджується, що позивач працював у вказаний період вантажником у Товаристві з обмеженою відповідальністю «М`ясопереробне підприємств громадського харчування «Козаки». Враховуючи вищенаведене, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що на виконання ст.49 Кодексу законів про працю України відповідачами не вчинено дій відповідно до норм законодавства, зважаючи на те, що позивач позбавлений можливості захистити свої порушені права в інший спосіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved