Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

09 серпня 2019 року позивач ПАТ «ВФ Україна», звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 5195,87 грн. ( використання послуг мобільного Інтернету в роумінгу 09.11.2017 року (Польща). Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що нарахування заборгованості в розмірі 5195,97 грн. є безпідставним, оскільки додатковим платним сервісом міжнародного роумінгу він не користувався. Підтвердив, що в листопаді 2017 року майже на півтора місяця від`їжджав до Польщі, однак перед виїздом змінював картку на іншу, тому вважає, що позивач не вправі стягувати з нього плату за послугу, яку він як споживач не замовляв. Крім того оператор мобільного зв`язку в установленому порядку не повідомляв його про умови надання послуг міжнародного роумінгу, базові тарифи на дзвінки та порядок їх обліку. Також зазначив, що він не має коштів на сплату даних послуг. Судом встановлено, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] був укладений письмовий договір про надання послуг мобільного зв`язку № 6516833/1.12586495 від 07.12.2013р. на номер телефону [NUMBER] . Відповідно п.1.1 договору оператор надає замовлені абонентом згідно з договором послуги мобільного зв`язку в межах України згідно з ліцензією. Міжнародний телефонний зв`язок здійснюється з країнами, що визначаються за виробом оператора. Пунктом 6.2 вказаного договору передбачено, що нарахування за надані послуги в мережах іноземних операторів під час використання послуги міжнародного роумінгу здійснюється згідно з тарифами іноземних операторів та з урахуванням послуг оператора із забезпечення міжнародного роумінгу. У випадку користування послугою міжнародного роумінгу оператор залишає за собою право включити до поточного розрахункового періоду послуги, отримані у попередні розрахункові періоди. Згідно п. 5.2 договору абонент зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги. Факт використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом. ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії щодо виконання договору в повному обсязі. Як вбачається з довідкової інформації про надані послуги 9 листопада 2017 року було зафіксовано користування абонентом номеру телефону [NUMBER] [PERSON] послугами міжнародного роумінгу Польщі, за що нараховано 4035.56 грн. Крім цього, [PERSON] мав заборгованість станом на 1 листопада 2017 року в сумі 50.53 грн., йому було нараховано плату за спеціальні послуги мобільного зв`язку та доступу до інтернет в сумі 2.63 грн., а також податок на додану вартість та збір в Пенсійний фонд. Загалом нараховано за період за всіма контрактами разом з ПДВ та ПФ - 51245.34 грн. За умовами договору [PERSON] зобов`язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором (п.5.2.), а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок 295371947152 від 30.11.2017 року, за послуги, що були надані в листопаді 2017 року. Розрахунковий період : 01.11.2017-30.11.2017. Підтвердженням отримання послуг є паперова копія електронного документу «Довідкова інформація про надані послуги за період з 01.11.2017 по 18.12.2017 року». На адресу [PERSON] позивачем була надіслана претензія № С295371947152/03 від 25.03.2018 року з проханням сплатити суму заборгованості в розмірі 5195,87 грн., яку за поясненням [PERSON] він отримав. Таким чином, зверненню до суду передувало досудове врегулювання спору. 11 січня 2019 року Гадяцьким районним судом було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 5195,87 грн. 21 березня 2019 року ухвалою Гадяцького районного суду судовий наказ скасовано. Згідно з положеннями ст. 5 Закону України "Про телекомунікації" цим Законом регулюються відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування. Ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги надаються за умови укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 295, визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг: П.36.6) Споживачі зобовязані виконувати умови договору, в тому числі своєчасно оплачувати отримані послуги; П. 39.27 Оператори, провайдери зобов`язані:повідомляти абонентові під час першої реєстрації його кінцевого обладнання в мережі роумінг-партнера для отримання міжнародного роумінгу про суму коштів на особовому рахунку абонента (за наявності технічної можливості), вартість послуг телефонного зв`язку з абонентами країни перебування та України, з передачі текстових повідомлень, доступу до Інтернету, а також додатково повідомляти абонентові, з яким укладений договір у письмовій формі, про технічну неможливість припинення надання послуг у разі відсутності коштів на його особовому рахунку. При цьому тимчасове припинення надання міжнародного роумінгу здійснюється після отримання відповідної інформації від роумінг-партнера; 58. Тарифи на послуги встановлюються операторами, провайдерами самостійно, крім тих, що згідно із Законом України "Про телекомунікації" підлягають державному регулюванню. Оператор, провайдер встановлює та пропонує на вибір споживача тарифи на окремі послуги та/або тарифні плани на визначений ним перелік (пакет) послуг, а також строк їх дії (граничний та/або мінімальний). Інформація про вартість послуги, яка оприлюднюється, повинна включати в себе відомості про податок на додану вартість та інші обов`язкові збори (платежі) відповідно до законодавства. Укладеним між сторонами договором також передбачено, що фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом Отже, отримання [PERSON] послуг міжнародного роумінгу свідчить про те, що така послуга була замовлена абонентом. Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] не замовляв, а у подальшому відмовився від послуги міжнародного роумінгу ним, усупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано. Належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин позивач не надав. Крім цього, суд звертає увагу на те, що підтвердженням користування послугою міжнародного роумінгу Польщі в листопаді 2017 року є паперова копія електронного документу «Довідкова інформація про надані послуги», що була додана до позовної заяви та міститься в матеріалах справи. Саме на сторінках вищезазначеного документу відображено, що 09.11.2017 протягом дня відбувалось користування послугою міжнародного роумінгу Польщі. Даний факт узгоджується з поясненнями відповідача про те, що 9 листопада 2017 року він виїздив до Польщі і повернувся 17 грудня 2019 року. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок за договором по сплаті коштів за отримані послуги зв`язку, тому позов слід задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ "ВФ Україна" заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 5195 грн. 87 коп. Також з відповідача на користь позивача слід стягти сплачений останнім судовий збір у сумі 1921грн.

Outcome: approved