Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, котрого підтримали у судовому засіданні представники [PERSON],[PERSON]Л та пояснили суду, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON]. В будинку 21 по вул. Шевченка всього 9 квартир, з них 9 квартир приватизовано, або знаходяться у приватній власності на інших підставах передбачених законом. Власники квартир не виявили бажання створювати обєднання співвласників квартир багатоквартирного будинку. 01.12.2014 року Коломийським міськрайонним судом видано судовий наказ за заявою КП «Житлоінфоцентр» про стягнення з відповідача боргу за утримання будинку і прибудинкової території. Ухвалою суду від 04.02.2015 року по справі №346/6443/14ц судовий наказ скасовано. Відповідно до Закону України „Про житлово-комунальні послуги та статуту, КП «Житлоінфоцентр» являється балансоутримувачем будинку, і виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду комунальні підприємства по експлуатації житла зобовязані здійснювати обслуговування приватизованого житла за регульованими тарифами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 згаданого закону утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій незалежно від форми власності на них. Власники квартир є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» встановлено порядок формування тарифу на обслуговування будинку і при будинкової території. Положеннями ст. 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників не житлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Ст. ст. 360, 369 ЦК України передбачено, що кожний учасник спільної часткової та спільної сумісної власності відповідно до своєї частки повинен брати участь у витратах по утриманню і зберіганню спільного майна. Відповідно до Закону України „Про житлово-комунальні послуги (ст.20) споживач зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором, або законом. Аналогічна норма закріплена в Правилах користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992р. зі змінами внесеними постановою №45 від 24.01.2006р. Згідно п. 6 договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій оплата послуг проводиться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Положеннями статті 13 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обовязковим і не залежить від членства в обєднанні. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обовязкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна обєднання має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у обєднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. КП «Житлоінфоцентр» надає послуги на тих же підставах і умовах, що їх надають обєднання. Статтею 8 ЦК України передбачено, що якщо цивільні відносини не врегульовані ЦК України, іншими актами цивільного законодавства, або договором, вони регулюються тими правовими нормами Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Отже, враховуючи ст. 509 ЦК України, боржники зобовязані оплатити спожиті послуги, а заявник має право вимагати від Боржників виконання обовязку щодо оплати наданих послуг. Комунальним підприємством «Житлоінфоцентр» за період з квітня 2004 року по 01.02.2015 року було надано послуги по обслуговуванню будинку і прибудинкової території а саме: вивезення і захоронення твердих побутових відходів; прибирання прибудинкової території; освітлення сходових кліток; обслуговування димо-вентиляційних каналів; аварійне обслуговування будинку та обслуговування внутрішньобудинкових мереж водопостачання та каналізації; поточний ремонт і підготовка будинку до роботи в осінньо- зимовий період; видача довідок. Згідно статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено порядок вирішення спорів, щодо надання неякісних послуг чи їх ненадання, а саме шляхом складання претензії і направлення її виконавцю послуг який в триденний термін зобовязаний або здійснити перерахунок вартості послуг або дати письмову обгрунтовану відмову в задоволенні його претензії. Відповідачка з претензіями щодо неякісного надання послуг чи їх ненадання не зверталася. Разом з тим на адресу КП «Житлоінфоцентр» надходили подяки від споживачів. Тарифи на квартирну плату встановлені, рішенням виконкому Коломийської міської ради №178 від 24.06.2008 року з 10 липня 2008 року 0,89 грн. за 1 м кв. та 0,21 грн. за користування ліфтом. Рішенням виконавчого комітету №87 від 30.03.2010 року проведено коригування тарифу відповідно до постанови Кабінету Міністрі України №529 та складає 1,22 грн в будинках без ліфтів та 1,54 грн в будинках з ліфтами. Коригування тарифу проведено рішеннями міської ради №197 від 02.06.2014 року та 108 від 03.06.2014 року. Рішенням міської ради №269 від 30.12.2014 року встановлено новий тариф з 15 січня 2015 року 1,43 грн за один метр квадратний загальної площі квартири. Загальна площа квартири [ADDRESS] становить 115,7 м кв. Станом на 01.02.2015р. борг відповідач з оплати за утримання будинку і прибудинкової території становить 7638,90 грн. в тому числі 5842,99 грн за обслуговування будинку і при будинкової території, 1400,33 інфляційних збитків та 336,17 грн 3 % річних. Просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, подала суду письмові заперечення котрих підтримала у судовому засіданні та пояснила, що згідно ст.21 п.2 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» виконавець ( він же балансоутримувач, яким в даному випадку є позивач), зобовязаний підготувати та укласти договір із споживачем про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Порядок укладення договорів у сфері житлово-комунальних послуг регулюється розділом VI Закону, зокрема, ст.ст. 26, 29. Дані норми Закону передбачають наявність істотних умов договору, а саме: вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальну вартість послуг, порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору. В порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач не запропонував їй, відповідачу укласти такий договір. Отже, на даний час між нею та позивачем не існує договірних відносин, тому у неї відсутні зобовязання щодо оплати наданих поза договором послуг. Відповідно до п.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносяться послуги з прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Встановлення тарифів на надання таких послуг віднесено до компетенції, в даному випадку Коломийського міськвиконкому і т акі тарифи Коломийським міськвиконкомом за спірний період встановлювалися неодноразово: 30.03.2010 року ( рішення № 87 ) в сумі 1.11 гри. на місяць за 1 кв.м. загальної площі квартири, 29.06.2011 року (рішення № 197 ) в сумі 1,22 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі кварти, 03.06.2014 року ( рішення № 108 ) 1,25 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі квартири, 30.12.2014 року (рішення № 269 ) в сумі 1.43 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі квартири. В обґрунтування суми наданих їй послуг позивачем представлений розрахунок витрат по видах конкретних послуг та ряд документів, які, на думку позивача, підтверджують надання даних послуг. Щодо надання послуг з освітлення місць загального користування ( сходових кліток ), то згідно довідки позивача від 06.03.2015 року 3 106 всього по будинку № 21 по вул..Шевченка в м.Коломия використано 6 144 квт/год електроенергії на освітлення сходових кліток за період з квітня 2011 року по січень 2015 року. В середньому за цей період щомісячно використовувалося 133, 56 квт/год. Вказує, що позивачем не представлені належні докумени, які б підтверджували факти використання саме такої кількості електроенергії, факти оплати за дану спожиту електроенергію та в якій сумі, не зазначено, яка сума боргу пропорційно площі належній їй квартирі припадає до оплати саме нею, відповідачем . Крім того, на першому поверсі будинку № 21 по вул..Шевченка в м.Коломия до 2014 року знаходилися адміністративні приміщення житлово-експлуатаційної контори №1, Коломийського комунального підприємства по експлуатації житла та інших організацій, які також використовували освітлення, тому, невідомо, чи в обсяг використаної по будинку електроенергії в розмірі 6 144 квт/год. за спірний період входить і електроенергія, спожита вищезазначеними організаціями. Щодо надання послуг перевірки димових та вентиляційних каналів, пояснює, що до позовної заяви додані графіки перевірки димових та вентиляційних каналів на 2011, 2012, 2013, 2014, роки, виписки з журналів перевірки димових та вентиляційних каналів а також акти на періодичну перевірку та прочищення димових і вентиляційних каналів. З наданих документів випливає, що графіки перевірки, які передбачають перевірку двічі на рік не виконувалися позивачем, а отже послуги не надавалися в повному обємі, однак оплата за дану послугу нарахована в повному обсязі. Вказує, що в журналах перевірки димових та вентиляційних каналів за спірний період її підпис підроблений. В обґрунтування позовних вимог позивачем не представлена виписка з журналу перевірки димових та вентиляційних каналів за 2011 рік, акти перевірки димових і вентиляційних каналів за 2013 рік Щодо надання послуг з технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж, то зазначає, що до позовної заяви позивачем доданий наряд № 2 від лютого місяця 2015 року без дати , згідно якого по вул. Шевченка, 21 в м.Коломия проведено заміну труби фекальної каналізації діаметром 100,0 мм. Проведення даних робіт виходить за межі спірного періоду. Інших доказів надання послуг позивачем щодо технічного обслуговування внутрішньобудинкових мереж позивачем не представлено. Щодо надання послуг з прибирання прибудинкової території, то зазначає, що в обґрунтування позовних вимог в даній частині позивачем до позовної заяви додані графіки прибирання за 2011, 2012, 2013, 2014 роки. Згідно даних графіків прибирання прибудинкової території будинку № 21 по вул. .Шевченка в м. .Коломия мало здійснюватися в 2011, 2012 роках раз на тиждень, в 2013 році в графіку прибирання спірна територія взагалі не зазначена, а в графіку на 2014 рік прибирання мало здійснюватися щоденно. Доказів того, що дане прибирання взагалі здійснювалося позивачем не представлено. Однак, в суму стягнення наданих послуг включена щомісячна вартість прибирання. Не представлено позивачем і доказів надання послуг щодо вивезення і захоронення побутових відходів та надання послуг з поточного ремонту конструктивних елементів і підготовки житлового фонду до роботи в зимовий період, вартість яких включена позивачем в суму боргу. Зазначає, що позивачем не врахована при визначенні боргу сума в розмірі 229, 70 грн., яка була стягнута з неї в примусовому порядку в травні та червні 2012 року в рахунок оплати за надані житлово-комунальні послуги. Вказала, що навіть при наявності законних підстав і доведеності права на стягнення боргу за спожиті нею, відповідачем житлово-комунальні послуги, позивач не має права вимагання на стягнення з неї боргу із штрафними санкціями за період, який виходить за межі строку позовної давності. Вважає, що позивачем не доведений факт надання їй, відповідачу житлово- комунальних послуг на вказану позивачем суму, а тому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити Третя особа [PERSON] позовні вимоги не визнала, підтримала письмове заперечення та пояснення надані відповідачем [PERSON] Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Як встановлено ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносяться до житлово-комунальних послуг. Порядок надання вказаних послуг встановлений Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року. Відповідно до закону „Про житлово-комунальні послуги та статуту, КП «Житлоінфоцентр» являється балансоутримувачем будинку, і виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Згідно ч. 4 ст. 10 закону „Про приватизацію державного житлового фонду комунальні підприємства по експлуатації житла зобовязані здійснювати обслуговування приватизованого житла за регульованими тарифами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 згаданого закону утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій незалежно від форми власності на них. Власники квартир є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» встановлено порядок формування тарифу на обслуговування будинку і при будинкової території. Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до вимог пункту 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Як встановлено в судовому засіданні , та не заперечується сторонами , [PERSON] проживає за адресою [INFO] Дана квартира належить на праві спільної -сумісної власності відповідачу [PERSON] та третій особі [PERSON] в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, копія якого перебуває в матеріалах справи (а.с.79) Позивач КП «Житлоінфоцентр» відповідно до наданих йому повноважень, надає вказані у тарифі послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій, зокрема за адресою [ADDRESS], що підтверджується розрахунком по видах послуг споживача (а.с.58-59) та копіями угод з ТзОВ «Колокомунсервіс», графіками та актами, подорожніми листами ,договором про закупівлю електричної енергії (а.с.15-55), тобто відповідач проживає в згаданій квартирі , отримує та споживає послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачем не подавалися претензії у встановленому законом порядку щодо надання послуг, а 25.11.2008 року відповідач звернулась 25.11.2008 року із завою до позивача про ремонт даху та що розриває договір укладений з позивачем . Згідно виписки по спірній квартирі за період з 01.04.2011 року по 31.01.2015 р. (а.с.5-8) нараховано 5 842,99 грн за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Оплати за вказаний період не проведено жодного разу. В судовому засіданні встановлено, що договору між сторонами не укладено, проте фактично послуги позивачем відповідачу надавалися. Встановлено, що квартира відповідача знаходиться усередині багатоквартирного житлового будинку, через яку проходять всі внутрішньо будинкові системи водопостачання, водовідведення, енергопостачання і зливова каналізація до інших квартир цього будинку. Це свідчить про те, що позивач не має технічної можливості обрізати або обвести всі внутрішньо будинкові системи в обхід квартири відповідача через те, що він не укладав з ним договір з утримання будинку і прибудинкової території, а тому змушений миритися з тим, що відповідач користується цими системами та їхніми послугами без оформлення відповідного договору. Безпідставними є доводи відповідача та третьої особи про те, що між КП «Житлоінфоцентр» та позивачем відсутні договірні відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, а тому у підприємства відсутні правові підстави вимагати оплату за надання вказаних послуг, оскільки надання послуг позивачем та прийняття їх відповідачем є не що інше як дії осіб, з якими закон, зокрема ст. 11 Цивільного Кодексу України пов'язує підстави виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати певну роботу, надати послуги, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Отже, посилання представника відповідача на відсутність письмового договору з позивачем не може бути підставою для невиконання ним зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг, а тому заперечення відповідача з цього приводу судом не приймаються. Виходячи із загальних положень та змісту цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту, з урахуванням того, що договір між сторонами не укладався, враховуючи, що позивач надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач у свою чергу їх приймав та претензій щодо їхньої якості не заявляв, йому присвоєно особовий рахунок , суд вважає, що до даних правовідносин повинні застосовуватися норми ст.ст. 526, 610, 614 ЦК України, які регламентують загальні умови виконання зобов'язання, правові наслідки та відповідальність за порушення зобов'язання. За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного або кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з поданого розрахунку заборгованості сума боргу відповідача розрахована за період з квітня 2011 р. по 01.01.2015 р., тобто поза межами строку позовної давності. Відповідач подала до суду заяву про застосування позовної давності. Позивачу було відомо про порушення його права, так як ним здійснюється контроль щодо надходження оплати за надані послуги, до суду із заявою про видачу судового наказу КП «Житлоінфоцентр» звернувся тільки 28.11.2014 року , і на підставі заяви 01.12.2014 року був виданий судовий наказ, який в подальшому скасовано ухвалою суду від 04.02.2015 року (а.с.120) Про перерив строку позовної давності свідчить звернення позивача у листопаді 2014 року до суду із заявою про видачу судового наказу, який був виданий судом 01 грудня 2014 року. З заявою про поновлення строку звернення до суду представник позивача не звернувся. З урахуванням положень закону щодо трирічного строку позовної давності, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за три останні роки перед зверненням до суду із завою про видачу судового наказу з 28.11.2011 року по 28.11.2014 рік В задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити за спливом позовної давності. Оскільки сума боргу за житлово-комунальні послуги за період з 28.11.2011 року по 28.11.2014 рік згідно виписки із особового рахунку по [ADDRESS], становить 4651,37 коп. (а.с. 132-135), позов підлягає задоволенню в межах цієї суми. Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов'язок споживача оплатити надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної оплати, є за своєю правовою природою грошовим зобов'язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року). Таким чином, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України стягненню підлягає: 867,69 грн інфляційних втрат, 226,11 грн трьох відсотків річних від простроченої суми Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та ст.ст.11, 257, 264, 267, 360,369, 382,509, 512, 514, 516, 526, 543, 610, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 19, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", п. 17 Правил користування приміщеннями будинків і прибудинкових територій, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року,

Outcome: partial