Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

В червні 2017 року на адресу Жовтоводського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договором на відкриття карткового рахунку, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь сплачені кошти в рахунок погашення кредиту в сумі 18441,46 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 25.01.2017 вона виявила втрату картки за № [NUMBER] і негайно зателефонувала за номером 3700 з метою блокування втраченої картки. Спеціаліст Відповідача телефоном завірив її, що втрачена картка за № [NUMBER] успішно заблокована. Разом з тим картки № [NUMBER] та № [NUMBER] залишились активними та весь час знаходилися у неї. При цьому, вона не допускала використання вказаних карток будь-якими іншими особами, зберігала у таємниці ПІН-коди, коди СVV2. коди СVС2, паролі та іншу інформацію, розголошення якої може призвести до фінансових втрат клієнта та банку, не ініціювала проведення операцій із застосуванням карток у разі, якщо не може призвести до порушення вимог чинного законодавства. 30.01.2017 при здійсненні платежів за допомогою картки № [NUMBER], вона випадково дізналася, що по вказаній картці сформувалася значна заборгованість. Того ж дня, вона звернулася до центрального відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" у м. Жовті Води, де і здійснила заявку № 12739297 приблизно о 16:00 годині за телефоном 3700. Відповідачем усно без пред'явлення будь-яких документів повідомлено Позивача про те, що в період з 24.01.2017 по 25.01.2017 невідомою особою з картки № [NUMBER], здійснено крадіжку грошових коштів в сумі 18 441,46 грн. За період з 24.01.2017 року по 25.05.2017 року з картки № [NUMBER] були списані наступні кошти: 24.01.2017 - 8 944,09 грн.; 25.01.2017 - 8 527,85 грн.; 25.01.2017 -475,28 грн.; 25.01.2017 - 41,41 грн.; 25.01.2017 - 30,00 грн.; 25.01.2017 - 422,83 грн., а всього 18 441,46 грн. При цьому, зазначена сума коштів була переведена на картку № [NUMBER], яка була нібито заблокована. Крім того, з картки № [NUMBER] було неправомірно використано 6 180,00 грн., проте вказаний платіж було заблоковано і 24.02.2017 року грошові кошти в сумі 6180,00 грн. були передані позивачу. 10.02.2017 року вона звернулась до відповідача з вимогою провести службову перевірку, але згідно відповіді банку останній поклав провину на неї, після чого вона звернулась до правоохоронних органів, досудове розслідування триває. Вважає, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операції, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали за підстав, що в ньому вказані, додатково пояснили, що 24700,00 грн. були внесені позивачем на рахунок банку з метою погашення заборгованості. Банком частково повернута сума в розмірі 6 180,00 грн., тому сума позовних вимог складає 18441,46 грн. В особовій картці позивача, яка зберігається в банку, зазначено крім основного номеру позивача і додатковий, який їй не належить, і який був використаний при проведенні операцій, які позивач не ініціювала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, оскільки збитки від здійснених операцій відбулися до моменту повідомлення користувачем банку про втрату картки, надав суду також письмові заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити. Вважає, що позивачем не доведено факт несанкціонованих грошових переказів, оскільки кошти були переведені з коректним вводом ПІН коду та будь-яких порушень зі сторони Банку допущено не було. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні сторони не заперечували, що між позивачем та Банком було укладено кредитний договір від 24.03.2014 року № SAMDNWFC00002998695 про відкриття банківських карткових рахунків № [NUMBER], № [NUMBER] та № [NUMBER]. Грошовими коштами, які перебували на вказаних банківських рахунках позивач користувалася, про що свідчить виписка про рух коштів з банківських рахунків. Сторонами також не заперечувалось те, що 25.01.2017 втрачена картка за № [NUMBER] була успішно заблокована. Згідно копії квитанції від 09.02.2017 року [PERSON] здійснила платіж у розмірі 24700,00 грн. на платіжну картку № № [NUMBER] (а.с. 22). В судовому засіданні позивачка підтвердила, що картка № [NUMBER] була заблокована за її заявкою 10.02.2017 року. З виписки по картці/рахунку [NUMBER] від 03.10.2017 року вбачається рух грошових коштів на рахунках [PERSON] (№ [NUMBER] та [NUMBER]) з 24.01.2017 року по 01.05.2017 року (а.с.79-81). Згідно виписки по картці/рахунку [NUMBER] від 08.02.2017 року вбачається рух грошових коштів на рахунку [PERSON] з 24.01.2017 року по 25.01.2017 року, в тому числі переведення грошових коштів в сумі 8944,09 грн., 8527,85 грн., 475,28 грн., та витрата грошових коштів в сумі 41,41 грн., 30,00 грн., 422,83 грн. (а.с.12-13). 03 лютого2014 року [PERSON] звернулася із письмовим повідомленням до ПАТ «КБ «ПриватБанк», в якому зауважила на незаконному списанні з її рахунку грошових коштів, яке було отримано відповідачем у цей же день, просила відповідача повернути списані з поточних рахунків грошових кошти, призначити та забезпечити проведення службового розслідування. Листом № 20.1.0.0./7-20170215/8467 від 23.02.2017р. відповідач сповістив про відмову у задоволенні заяви позивача, зауважуючи на необхідності сумлінного виконання Клієнтом умов зберігання та використання інформації в каналу зв'язку, посилаючись на «Умови і правила надання банківських послуг» щодо обов'язків клієнта (а.с.23-25). Згідно довідки Жовтоводського відділу поліції від 03.02.2017 року №47/5-1027 [PERSON] 31.01.2017 року звернулась до Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про те, що в період з 24.01.2017 року по 25.01.2017 року невідома особа з універсальної картки КБ "ПриватБанку", яка належить [PERSON], здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 24065,8 грн. Даний факт внесено до ЄРДР 31.01.2017 року за №12017040220000109 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України (а.с.20). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 4 ст. 7 Закону України «Про Національний банк України» - Національний банк встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна. Відповідно до п. 14.3 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи на переказ коштів в Україні» - порядок проведення емісії електронних платіжних засобів та здійснення операцій із їх використанням, у тому числі обмеження щодо порядку емісії та здійснення операцій із їх використанням, визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України. . Постановою Національного башу від 05.11.2014 року № 705 затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання. Відповідно до п. 6 розділу VI Положення ... користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Згідно п. 1.1.2.1.21 Умов та правил надання банківських послуг, до яких приєдналася позивач, клієнт зобов'язаний негайно повідомити Банк шляхом дзвінка до Колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту про втрату (викрадення карти, стікеру Pay Pass, сімкарти мобільного телефону, несанкціоновані трансакції по його рахунку ( а також по рахунку 3-х осіб). Згідно п.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS-повідомленні ПіН-коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи "Приват-24", паролі (ніку) MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів (а.с.45). Відповідно до п.п.1.1.5.13, 1.1.5.14. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему "Приват-24" з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації і за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки /рахунку/ на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення власника карти в Банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою, в разі якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію (п.1.1.5.29). (а.с.45). Відповідно до п.2.7.3.1.13. Банк не несе відповідальності за несанкціонований доступ до ПІН-коду Клієнта під час реєстрації в системі "Приват-24" в разі відсутності ліцензійного програмного забезпечення, відсутності антивірусних і антішпіонскіх програм, що забезпечують захист від несанкціонованого доступу до інформації Клієнта на персональному комп'ютері Клієнта, з якого здійснюється реєстрація. В судовому засіданні не знайшла свого підтвердження вина Банку чи його працівників у несанкціонованому переказі коштів з карткових рахунків, що належали позивачу. Переказ грошових коштів з картки [NUMBER], які є предметом позову, здійснювались до звернення позивача в Банк з завою про її блокування. Позивачем та її представником не надано жодного доказу, що саме з вини представників банку були перераховані кошти з її рахунків. Посилання представника позивача на те, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операції, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача - не приймаються судом до уваги, оскільки звільнення від відповідальності користувача в описаному випадку не покладає автоматично відповідальність на Банк за здійснення платіжних операції. В той час як за загальним правилом майнова шкода відшкодовується особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). При цьому, по факту несанкціонованого зняття коштів порушено кримінальне провадження, по якому позивач визнана потерпілою. Подальше повернення цих коштів позивачу здійснюється в межах кримінального провадження. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed