Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

До суду надійшла заява лікарів-психіатрів комунального закладу охорони здоров'я Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3, зацікавлена особа опікун [PERSON] про примусову госпіталізацію недієздатної особи у психіатричний стаціонар відносно [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що [PERSON] був госпіталізований до Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 30 серпня 2017 року о 16:35 годині на підставі направлення лікаря психіатра Чугуївської ЦРЛ, у зв'язку з необхідністю госпіталізації [PERSON] у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку громадянина [PERSON], які надійшли від рідної сестри хворого [PERSON], після чого, [PERSON] був оглянутий лікарем психіатром [PERSON] у прийомному відділенні 30.08.2017 року о 16:35 год., яка підтвердила висновок про необхідність його госпіталізації. 31.08.2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 у складі: в.о. заступника генерального директора ХОКПЛ №3 [PERSON], завідуючої 14 психіатричним відділенням [PERSON], лікаря-психіатра 14 психіатричного відділення [PERSON] Після чого, комісія прийшла до висновку, що громадянин [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі «шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу», внаслідок якої являє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ЗУ «Про психіатричну допомогу». Крім того, комісія прийшла до висновку, що обстеження і лікування громадянина [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні представник комунального закладу охорони здоров'я Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3, яка також являється завідуючою 14 психіатричним відділенням та лікарем-психіатром цього ж психіатричного закладу - [PERSON] заяву підтримала станом на теперішній час та просила її задовольнити з обставин, вказаних в заяві. Прокурор та опікун громадянина [PERSON] - [PERSON] просили задовольнити заяву. [PERSON] в судовому засіданні вказував, що буде лікуватись, однак можливо і дома йому лікуватись. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно вимог ст.281 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ст.282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення про відмову в задоволенні заяви про продовження амбулаторної психіатричної допомоги, продовження госпіталізації, а також рішення про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника є підставою для припинення надання зазначеної примусової психіатричної допомоги. Згідно ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно з рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі №1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного заклад) на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану. Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції: - необхідно довести стан психічного розладу; - розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні; - знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу. Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, 31 серпня 2017 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3, відповідно до висновків якої, останній страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми, безперервний тип перебігу, в результаті чого являє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих (неадекватна поведінка, відмова від їжі, жебрацтво, грубе порушення санітарних норм поведінки), в зв'язку з чим потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар. (4-6). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 липня 2015 року [PERSON] визнано недієздатним та призначено над ним опікуном його сестру [PERSON].(а.с. 8) Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] психічного захворювання, а також про те, що хворий становить суспільну небезпеку для оточуючих і має потребу в примусовій госпіталізації, що підтверджується дослідженими доказами в судовому засіданні. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву лікарів-психіатрів комунального закладу охорони здоров'я Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 та застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар відносно [PERSON].

Outcome: approved