Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 09 липня 2012 року він уклав з відповідачем - ФОП [PERSON] договір виготовлення та поставки вхідних дверей вартістю 5 943 грн., на виконання якого ним в той же день 09 липня 2012 року з ПAT „ОТП Банк" був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2000074487 строком на 19 місяців. У зв'язку із неналежним виконанням ФОП [PERSON] вказаних вище робіт позивач звернувся до інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області, яка за результатами розгляду звернення своїм листом 01/16/1628 від 26.11.2012 р. повідомила [PERSON], що розірвати договір неможливо так як вхідні двері вже місяць назад виготовлені і їх можна встановити. Також листом інспекція з питань захисту прав споживачів повідомила позивача, що ФОП [PERSON] повторно зобов'язався виставити виготовлені двері на продаж, переробити їх за розмірами нового замовника та повернути [PERSON] кошти від їх реалізації, плюс 20% від вартості договору. Оскільки відповідач ФОП [PERSON] не виконав протягом 5 місяців після укладення договору його умов, в той час як позивач добросовісно сплачував банківський кредит, [PERSON] був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд розірвати договір виготовлення та поставки вхідних дверей від 09 липня 2012 року, укладений між ним та [PERSON], стягнути з відповідачів в солідарному порядку матеріальну шкоду у сумі 5 943 грн., 1188 грн., що становить 20% від вартості договору та моральну шкоду у сумі 5 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачі та представник ПАТ "ОТП Банк" в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник інспекція з питань захисту прав споживачів у Житомирській області в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність. Відповідно до ст. 224 ЦПК України та за клопотанням позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 липня 2012 року між [PERSON] як замовником та ФОП [PERSON] як виконавцем укладено договір побутового підряду на виготовлення та поставку замовнику ПВХ конструкцій (вхідних дверей) вартістю 5 943 грн. Після оплати вартості товару виконавець зобов'язати виготовити та доставити двері протягом 21 дня (п.1.1, 1.2, 3.1, 3.2 Договору, а.с.7). 09 липня 2012 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 2000074487. Відповідно до умов вказаного договору ПАТ "ОТП Банк" надало позивачу споживчий кредит в сумі 5 943 грн. 24 коп. для придбання товару - дверного блоку у ФОП [PERSON], а позивач взяв на себе зобов'язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором та додатком до нього, а також виконувати умови договору. Відповідно до п.п. 1.2.2 договору споживчого кредиту з метою контролю за цільовим використанням кредиту, кредитор перерахував зазначену вище суму кредиту на користь продавця в рахунок оплати товару. Позивач добросовісно та належним чином виконує свої обов'язки за договором про надання споживчого кредиту, повертає кредит і сплачує відсотки за користування кредитом згідно графіку платежів, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями (а.с.17-18, 53, 76). Натомість, ФОП [PERSON], не зважаючи на отримання коштів, не виконав свого обов'язку виготовити та поставити позивачу двері в строк, обумовлений договором. У зв'язку із неналежним виконання ФОП [PERSON] обов'язку перед позивачем, останній звернувся до інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області. Судом встановлено, що за наслідками розгляду звернення інспекція з питань захисту прав споживачів листом № 01/16-1628 від 26.11.2012 р. повідомила позивача про те, що листом від 31.10.2012 року ФОП [PERSON], який діє на підставі доручення ФОП [PERSON], повідомив інспекцію, що розірвати договір неможливо, так як вхідні двері вже місяць назад виготовлені і їх може встановити. Повернення коштів можливе тільки за умови її реалізації, в зв'язку тим. що виготовлені по індивідуальним розмірам. 23.11.2012 року в приміщені інспекції, у присутності позивача відбувся розгляд звернення. При цьому ФОП [PERSON] повторно зобов'язався виставити виготовлені двері на продаж. В зв'язку з тим, що двері мають нестандартний розмір, зобов'язався переробити їх за розмірами нового замовника та повернути позивачу кошти від їх реалізації, плюс 20% від вартості договору (а.с.6). Згідно ч.1 ст.865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Пунктом 2 ч.1 ст.872 ЦК України передбачено, що в разі допуску підрядником істотних відступів від умов договору побутового підряду або наявності інших істотних недоліків в роботі, виконаній із матеріалу замовника, останній має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України вказується, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності із положеннями ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно положень ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини невиконання відповідачем ФОП [PERSON], який діяв за дорученням ФОП [PERSON], своїх обов'язків перед позивачем щодо виготовлення та поставлення ПВХ конструкцій (вхідних дверей) за договором від 09.07.2012 року, а також обставин сплати позивачем [PERSON] вартості конструкцій та отримання ФОП [PERSON] грошових коштів в сумі 5 943 грн. 24 коп. суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо розірвання договору виготовлення та поставки вхідних дверей від 09 липня 2012 року та стягнення з відповідачів в солідарному порядку матеріальної шкоди в сумі 5 943 грн. В той же час суд відмовляє позивачу в задоволенні його позовних вимог в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку суми 1 188 грн., що становить 20% від вартості договору, та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. з наступних підстав. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Зважаючи на те, що сума 1 188 грн., яка становить 20% від вартості договору, не була передбачена договором та законом, а про неї йшлось тільки у листі інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області від 26.11.2012 року (а.с.6) як про зобов'язання ФОП [PERSON] переробити замовлені вхідні двері, продати їх і тільки потім повернути позивачу отримані від їх реалізації кошти та 20% вартості договору, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача у частині стягнення зазначеної суми з відповідачів. Окрім цього, судом встановлено, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди виникли з договірних правовідносин, а відшкодування моральної шкоди в таких випадках чинним законодавством, не передбачено, крім випадків, коли відшкодування моральної шкоди передбачено самим договором, однак таке судом не встановлено. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, завданої небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Згідно листа Верховного суду України «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)» від 01.02.2013 року роз'яснено, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. При цьому на потерпілого покладається обов'язок довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом у продукції та завданою шкодою. Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. за № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювачата вини останнього в її заподіянні. Згідно вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, позивачем не надано суду доказів, на підтвердження того, що, зокрема, появлення емоційної напруженості в сімейних відносинах, погіршення стану здоров'я позивача мало місце та відбулося з вини відповідачів і перебуває з їх діями у безпосередньому причинному зв'язку, як і не підтверджено доказами, що позивачу як споживачу завдано каліцтво, інше ушкодженням здоров'я з вини відповідачів та зазначена шкода перебуває у безпосередньому причинному зв'язку з діями відповідачів або таку шкоду заподіяно дефектом продукції відповідачів. Зважаючи на викладене вище та з урахуванням встановлених обставин,

Outcome: partial