Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Тульчинське комунальне підприємство по управлінню будинками звернулося в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в будинку в якому проживає відповідач. За надані послуги відповідач має сплачувати встановлений у додатку №1 рішення 10-ї сесії Тульчинської міської ради 6-го скликання №169 від 20 травня 2011 року щомісячний платіж (тариф) в розмірі 0,7342 грн. за 1 кв.м. загальної пощі приміщення без ПДВ. Відповідач не сплачувала щомісячні платежі, внаслідок чого в неї за період з 01 січня 2013 року по 01 квітня 2017 року сума заборгованості за послуги по утриманню будинків і споруд та прибудинкової території склала 2503,68 грн.. Крім того, відповідачу внаслідок несплати виниклої заборгованості, за період з 01 квітня 2014 року по 01 квітня 2017 року, було нараховано три проценти річних від простроченої суми, що становить 206,91 грн.. Загальна сума заборгованості становить 2710,59 грн.. 23 березня 2017 року відповідача було повідомлено про наявність заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та запропоновано сплатити борг в термін до 29 березня 2017 року. Дане повідомлення відповідачем було проігнороване. Відповідач договір про надання послуг по утриманню будинків та прибудинкових територій з позивачем укладати відмовляється, хоча позивач повідомляв її про обов"язковість його укладення. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] вказану заборгованість, а також судові витрати. В судове засідання представник позивача Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В адресованому суду клопотанні просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, з заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням за адресою реєстрації місця проживання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії статуту Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками, затвердженого рішенням 14-ї сесії Вінницької обласної ради 3-го скликання від 10 квітня 2000 року, дане підприємство надає такі види послуг: обслуговування по експлуатації і ремонту житлового фонду населення; забезпечення зберігання, правильну експлуатацію, капітальний та поточний ремонт житлового фонду, який знаходиться у віданні місцевих рад; експлуатація, будівництво, перевірка та ремонт опалювальних печей, димових та вентиляційних каналів, з правом надання актів на їх придатність до експлуатації; вивчення потреб населення в житлових послугах (а.с. 15-17). Рішенням Тульчинської міської ради Віницької області 6-го скликання 10-ї сесії №169 від 20 травня 2011 року затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються Тульчинським комунальним підприємством по управлінню будинками по кожному будинку окремо згідно додатку №1 (а.с. 18). Згідно додатку до вказаного рішення Тульчинської міської ради тариф за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по [ADDRESS] становить 0,7429 грн. за 1 кв.м. загальної площі без ПДВ (а.с. 19). Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач не сплачувала платежі за надані позивачем послуги, внаслідок чого в неї утворилась заборгованість, яка згідно розрахунків позивача становить за період з 01 січня 2013 року по 01 квітня 2017 року 2503,68 грн. Крім того у зв"язку з простроченням заборгованості відповідачу нараховано три проценти річних від простроченої суми за період з 01 квітня 2014 року по 01 квітня 2017 року в розмірі 206,91 грн. (а.с. 5, 21). 23 березня 2017 року відповідачу під розписку вручено повідомлення про наявність заборгованості за послуги, які надає позивач, з пропозицією їх сплати в термін до 29 березня 2017 року (а.с. 3). Згідно акту представників Тульчинського комунального підприємства по управлінню будинками, складеного 09 січня 2014 року в присутності відповідача [PERSON], остання користується послугами, які надає Тульчинське комунальне підприємство по управлінню будинками за адресою: [ADDRESS], але договір укладати відмовляється. Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає поняття утримання будинків і прибудинкових територій як господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Частиною третьою статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Пунктом п"ятим частини третьої статті 20 Закону встановлено, що споживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 32 Закону розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Частина перша ст. 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного суд вважає позов цілком обгрунтованим, підтвердженим належними доказами та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600,00 грн. судового збору та 360,00 грн. витрат, повязаних з розміщенням оголошення у пресі.

Outcome: approved