Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], яка на день розгляду справи досягла повноліття із позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 28 серпня 1999 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Її чоловікові [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], виданого на підставі договору купівлі-продажу № 758 від 07 березня 2007 року належить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1299 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку. Інша 1/2 частина даної земельної ділянки належить [PERSON] Після придбання вказаної земельної ділянки, [PERSON] та [PERSON] у відповідності до проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника, затвердженого в.о. головного архітектора Нікопольського району Т.Калмиковою від 02 жовтня 2007 року побудували на ній житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м., будівництво якого було завершено у 2007 році. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на наступне майно: - 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1299 га для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. За життя [PERSON] не розпорядився своїм майном та належним чином не зареєстрував право власності на належну йому частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач, яка доводиться йому дружиною, діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також мати [PERSON], яка у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України відмовилися від прийняття своєї частки у спадщині. В свою чергу позивач в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON], після чого їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема 12 липня 2012 року на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1299 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (по 1/6 частині кожному). Однак листом-роз'ясненням від 19 вересня 2017 року № 4122/02-14 держаний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицька Ю.А. повідомила позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку, за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутності правовстановлюючого документу на нього. Враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом спірного майна та прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1269,1270 ЦК України, але через незалежні від них обставини не можуть надати документ, що підтверджує право власності [PERSON] на спірний житловий будинок, вони просили суд визнати за ними в рівних частках право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] (по 1/6 частині кожному). В судове засідання позивач не з'явилася, 12 квітня 2018 року від неї в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягла в повному обсязі (а.с.154). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, 13 квітня 2018 року надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує (а.с.157). Оскільки відповідач в повному обсязі визнав позов [PERSON], суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач з 28 серпня 1999 року перебуває у шлюбі з [PERSON] (а.с. 5). Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8,30,32). [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], виданого на підставі договору купівлі-продажу № 758 від 07 березня 2007 року належить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1299 га, для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18,109). Інша 1/2 частина зазначеної земельної ділянки належить [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], виданого на підставі договору купівлі-продажу № 758 від 07 березня 2007 року (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер (а.с.6, 27 на звороті). Після його смерті відкрилася спадщина зокрема на наступне майно: - 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1299 га для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; - 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. На випадок своєї смерті, [PERSON] спадковим майном не розпорядився, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.123). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також мати [PERSON], яка відмовилися від прийняття своєї частки у спадщині згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України (а.с. 37 на звороті). 02 березня 2011 року та 03 березня 2011 року [PERSON] звернулася до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей із відповідними заявами про прийняття спадщини (а.с. 24,25,29,31). 16 січня 2012 року та 12 липня 2012 року на ім'я [PERSON] та її неповнолітніх дітей були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], в тому числі на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1299 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (по 1/6 частині кожному) (а.с. 84 на звороті, 85,86,87,89,91,93 на звороті, 95,97,100,102,116,118,120). Однак 19 вересня 2017 року держаний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Шкицька Ю.А. листом-роз'ясненням № 4122/02-14 повідомила позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку, за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з відсутності правовстановлюючого документу на нього (а.с.4,134). Згідно довідки КП "Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 20 від 17 лютого 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.9). Факт прийняття позивачами спадщини судом та сторонами не оспорюється. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудовника, затвердженого в.о. головного архітектора Нікопольського району Т.Калмиковою від 02 жовтня 2007 року, спадкодавець [PERSON] та [PERSON] побудували на вищезазначеній земельній ділянці житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 72,9 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м. (а.с.145-153). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 19 січня 2012 року, будівництво спірного житлового будинку та надвірних будівель було завершено у 2007 році (а.с.136-138). Згідно з п. 9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів; збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення". Виходячи зі змісту наведених норм, громадяни, які збудували житлові будинки з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи те, що позивачі є спадкоємцями першої черги після [PERSON] прийняли спадщину відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, та приймаючи до уваги те, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями добудований в 2007 році та загальною площею, що не перевищує 300 кв.м., тому суд приходить до висновку, що за таких обставин, на нього може бути визнано право власності з подальшим введенням його в експлуатацію. У зв'язку з цим, суд вважає доцільним задовльнити позовні вимоги [PERSON] яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] та визнати за ними в рівних частках право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] (по 1/6 частині кожному) з правом подальшого введення його в експлуатацію, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved