Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі до квітня 2017 року, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року, позивач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 07.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, має зареєстрований шлюб з відповідачкою [PERSON] від 13 квітня 2018 року, на даний момент разом не проживають. Від спільного шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року, позивачу присуджено сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач має хворобу гіпертонічного типу, про що свідчить виписка з історії розвитку за останні п`ять років та висновок МРТ. Тому, на лікування щомісячно витрачає кошти. В зв`язку з цим, значно погіршилося його матеріальне становище. Згідно вищевикладеного, позивач сплачує аліменти на утримання двох своїх дітей в розмірі Ѕ частки його заробітку (доходу) на користь [PERSON] та [PERSON] В зв`язку з цим вважає, що має право на задоволення його позовних вимог, а саме зміну розміру аліментів згідно діючого Сімейного кодексу України, тобто на стягнення щомісячно з нього на користь [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з 09.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття та на стягнення щомісячно з нього на користь [PERSON] , аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.09.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Крім того суду пояснив, що позивач був змушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки змінилося його матеріальне становище. Він сплачує аліменти на двох дітей. У зв`язку з чим, на даний час відраховується Ѕ частина його заробітку (доходу), що призвело до погіршення його матеріального становища. Крім того, погіршився стан його здоров`я та він не може оплатити лікування. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Крім того суду пояснила, що як їй відомо, позивач пішов на військову службу за контрактом. Вона винаймає житло та проживає одна з дитиною. Позивач з нею та сином не спілкується. В нього є матеріальна можливість утримувати дитину, знає що він здоровий, однак будь - яких доказів цьому не має. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників процесу, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 14.09.2013 року Виконавчим комітетом Вербської сільської ради Павлоградського району, актовий запис № 172 - розірвано (а.с. 4). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 09.01.2014 року [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження у графі "батько" позивач записаний як батько дитини, про що і не заперечує (а.с.5). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 року, вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління управління юстиції у Дніпропетровській області 13.04.2018 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.04.2018 року, актовий запис № 110 (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 09.01.2019 року, [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження у графі "батько" позивач записаний як батько дитини, про що і не заперечує (а.с.8). Судовим наказом Покровського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2019 року, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-10). З копії виписки з історії розвитку від 15.08.2019 року видно, що [PERSON] , [INFO] має хворобу гіпертонічного типу (а.с. 13). Судом встановлено, що [PERSON] проходив МРТ головного мозку, що підтверджується копією дослідження МРТ від 09.05.2019 року, згідно якого [PERSON] рекомендовано консультацію фахівця та спостереження в динаміці (а.с. 14). Крім того, [PERSON] були приписані ліки, що підтверджується копіями фіскальних чеків для їх придбання (а.с. 15; 17). Згідно копії довідки про заробітну плату, № 103.21/18/1029 від 03.09.2019 року, [PERSON] працює в Філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» з 26.11.2014 року, займає посаду інкасатор - водій транспортних засобів та отримує заробітну плату (а.с. 16). Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що з нього з 07.02.2017 стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму і до досягнення дитиною повноліття та з 15.04.2019 року стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Тобто, з 15.04.2019 року з нього стягуються аліменти в загальному розмірі 1/2 частини його заробітку на двох дітей. Крім того, погіршився стан здоров`я позивача та на лікування він витрачає кошти, що суттєво змінює його матеріальне становище. Отже, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , та погіршенням стану його здоров`я, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Разом з тим, 17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved