Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Прокурор м. Луцька звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Луцького національного технічного університету про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] навчається за державним замовленням на четвертому курсі Луцького національного технічного університету на факультеті бізнесу за напрямом підготовки "Маркетинг" з 01.09.2011 року по теперішній час. Згідно наказів ректора № 1182-05-32 від 13.09.2011 року, № 227-05-34 від 15.02.2012 року, № 833-05-34 від 14.07.2012 року, № 293-05-34 від 06.02.2013 року, № 748-05-34 від 12.07.2013 року,№ 215-05-34 від 16.01.2014 року та № 910-05-34 від 14.08.2014 року за весь період навчання з першого курсу навчання [PERSON] отримує щомісячно академічну державну стипендію в розмірі, мінімальної ординарної (звичайно) академічної стипендії, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також перевіркою встановлено, що батько [PERSON] [PERSON] на момент вступу сина на навчання до ЛНТУ мав стаж роботи під землею тривалістю понад 15 років, що підтверджено довідкою з ДП "Волиньвугілля" від 22.09.2014 року та копією трудової книжки [PERSON] Проте розмір отримуваної стипендії не відповідає розміру, встановленому ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Оскільки батько позивача на момент вступу сина на навчання до ЛНТУ мав стаж роботи під землею понад 15 років, тому вважає, що [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Тому прокурор просить стягнути з відповідача Луцького національного технічного університету в користь [PERSON] 14225,49 грн. не нарахованої та не виплаченої стипендії за період з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2014 року та зобов'язати відповідача проводити [PERSON] виплату стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання. Ухвалою суду від 20 січня 2015 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Державного казначейства у Волинській області. В судовому засіданні прокурор Бондарчук О.О. позов підтримала з підстав наведених у ньому, просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 14225,49 грн. не нарахованої та не виплаченої стипендії та зобов'язати відповідача виплачувати останньому стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання. Наполягаючи на стягненні недоплаченої стипендії з початку навчання [PERSON], прокурор вказала на те, що при подачі документів для вступу до Луцького національного технічного університету, останній подавав відповідачу офіційні дані про те, що він є дитиною, батько якої має стаж підземної роботи не менш як 15 років. Вказала, що у них відсутні будь-які дані про те, що батьки неповнолітнього зверталися до відповідача з заявою про відмову у виплаті йому підвищеної стипендії. Представник відповідача Луцького національного технічного університету Осейчук В.В. позов не визнала, з підстав зазначених у запереченні, вказала, що в ЛНТУ за період навчальних років виплата стипендій здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів № 882 від 12 липня 2004 року "Питання стипендіального забезпечення", а також згідно затверджених Міністерством освіти і науки кошторисів і планів використання бюджетних коштів в межах виділених бюджетних асигнувань. Нараховувати та виплачувати [PERSON] стипендію у розмірі, визначеному ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", відповідач не має можливості, оскільки ці кошти мають бути закладені в бюджетні витрати. Призначення такого виду соціальної стипендії можливе лише з коштів економії стипендіального фонду Луцького НТУ. З 01 вересня 2014 року університет здійснює виплату даної соціальної стипендії. Вказала, що вказаний у позові розрахунок не нарахованої та невиплаченої [PERSON] стипендії правильний. Вважає, що обов'язок по виплаті стипендії у розмірі визначеному прокурором необхідно покласти на Міністерство освіти і науки України, яке є розпорядником коштів і яке надало відповідь, що кошти на такі видатки відсутні. Тому просить в позові відмовити повністю. Представник третьої особи Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області Соловей В.С. позов не визнала, з підстав зазначених у запереченні, вказала, що згідно ст. 5 ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" шахтарям, які мають стаж підземної роботи не менше як 3 роки, а також протягом 3-х років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менше як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І та ІІ Групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з надання місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Відповідно до ст.. 64 Закону України "Про вищу освіту" та ст.. 51 Закону України "Про освіту" призначення та виплата стипендій здійснюється згідно Порядку встановленого Кабінетом Міністрів України. Згідно з вказаним Порядком не передбачено призначення та виплата стипендії студентам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менше як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або ІІ групи, про розмірі прожиткового мінімуму. Законами України про Державний бюджет на 2011, 2012, 2013 та 2014 роки не передбачено виплат на забезпечення вимог ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить, до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Цивільне судочинство у судах України здійснюється на засадах змагальності сторін, що передбачено статтею 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається за державним замовленням на четвертому курсі Луцького національного технічного університету на факультеті бізнесу за напрямом підготовки "Маркетинг" з 01.09.2011 року по теперішній час (а.с. 15). Згідно наказів ректора № 1182-05-32 від 13.09.2011 року, № 227-05-34 від 15.02.2012 року, № 833-05-34 від 14.07.2012 року, № 293-05-34 від 06.02.2013 року, № 748-05-34 від 12.07.2013 року,№ 215-05-34 від 16.01.2014 року та № 910-05-34 від 14.08.2014 року (а.с. 34-40) за весь період навчання з першого курсу навчання [PERSON] отримує щомісячно академічну державну стипендію в розмірі, мінімальної ординарної (звичайно) академічної стипендії, встановленому Кабінетом Міністрів України, що підтверджено довідкою про доходи № 639 від 05.11.2014 року (а.с. 16-17). Відповідно п. 8 ч. 3 ст. 3 Закону України "Про вищу освіту" формування і реалізація державної політики у сфері вищої освіти забезпечуються шляхом надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Крім того, ч. 2 ст. 62 Закону передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що батько [PERSON] [PERSON] на момент вступу сина на навчання до ЛНТУ мав стаж роботи під землею тривалістю понад 15 років, що підтверджено довідкою з ДП "Волиньвугілля" від 22.09.2014 року (а.с. 14) та копією трудової книжки [PERSON] (а.с. 12-13). Крім того і на даний час працює на ВП "Шахта № 9 "Нововолинська"на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6-го розряду дільниці № 1. Як вбачається із довідки про доходи № 639 від 05.11.2014 року (а.с. 15) студент [PERSON] отримує щомісячно стипендію в розмірі 717,26 грн. з вересня 2011 року та 722,70 грн. з вересня 2012 року (а.с. 16-17). Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" передбачено, що дітям, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Разом з тим, чинним Порядком призначення і виплати стипендії "Питання стипендіального забезпечення", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 року, окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі. До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, однак у відповідність до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" він не приведений. Законом України "Про державний бюджет на 2014 рік" зупинялася дія ряду інших законів або зазначалось, що видатки на виконання деяких законів визначаються Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету України, у той же час Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" до цих переліків, передбачених прикінцевими положеннями законів про державний бюджет на відповідний рік, не входив, тобто його дія не зупинялася і Кабінету Міністрів України не делегувалося право визначати розміри передбачених ним видатків. Відсутність бюджетного фінансування на ці видатки не може бути підставою для невиплати зазначених коштів. Суд, звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на Луцький національний технічний університет зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року, заява № 63134/00). Положення "Порядку призначення і виплати стипендій", затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року № 882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Із розрахунку, наданого позивачем вбачається, що студент 4 курсу Луцького національного технічного університету [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2011 року, довідка про наявність у його батька [PERSON] підземного стажу роботи більше 15 років надана у ЛНТУ, за період з вересня 2011 року по 31 серпня 2014 року включно [PERSON] необхідно було виплатити стипендію у розмірі 40 690 грн., що відповідає сумарному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 квітня 2011 року - 960 грн., з жовтня 2011 року - 985 грн., з грудня 2011 року - 1004 грн., з січня 2012 року - 1073 грн., з квітня 2012 року - 1094 грн., з липня 2012 року 1102 грн., з жовтня 2012 року - 1118 грн., з грудня 2012 року - 1134 грн., з січня 2013 року - 1147 грн., з грудня 2013 року - 1218 грн., з 01 січня 2014 року - 1218 грн. (а.с. 41-42). Згідно довідки про доходи № 639 від 05.11.2014 року (а.с. 15) [PERSON] за вищевказаний період нараховано стипендію всього в розмірі 26 464,51 грн. (а.с. 16-17). Таким чином загальна сума не нарахованої та невиплаченої [PERSON] стипендії становить 14 225,49 грн., із розрахунку: 40 690 грн. - 26 464,51 грн., тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь [PERSON] слід стягнути суму не нарахованої та невиплаченої стипендії за період з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2014 року в розмірі 14 225,49 грн. та зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати [PERSON] стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", до закінчення ним навчання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved