Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

В квітні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила дозволити тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до міста Санкт - Петербург Російської Федерації та в'їзд в Україну без згоди та супроводу батька дитини [PERSON], [INFO], на період з 02 липня 2014 року по 10 липня 2014 року, для відпочинку. Позивач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 серпня 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 271. Після реєстрації шлюбу позивачу по справі [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 28 серпня 2010 року. 28 лютого 2011 року під час шлюбу подружжя народилася донька [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 14.03.2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 189. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Батьком дитини є громадянин України [PERSON]. Мати є громадянка України [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.03.2014 року. Донька [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON]. Батько участі в виховані дитини не приймає. Для виїзду за межі України до міста Санкт-Петербург Російської Федерації з метою оздоровлення дитини [PERSON] звернулась до [PERSON] для оформлення нотаріальної згоди з боку останнього на виїзд доньки. Батько [PERSON] безпідставно відмовив, чим чинить перешкоди в фізичному, культурному, духовному і соціальному розвитку дитини. На даний час між [PERSON] та Туристичним агентством «ДІСКАВЕРІ» в особі фізичної особи - підприємця [PERSON] укладено договір №170414 на туристичне обслуговування від 17.04.2014 року. Відповідно до зазначеного договору Турагент за встановлену договором плату та за замовленням Туриста зобов'язується забезпечити наданням Туристу реалізації туристичного продукту (надалі - «Тур»). Програма туру передбачає країну перебування Росія, місце перебування Санкт - Петербург на період часу з 03.07.2014 року по 08.07.2014 року. Загальна вартість туру за двох туристів [PERSON] та [PERSON] становить 4 500, 00 грн. При укладанні договору [PERSON] було виконано п.4.2 договору №170414 на туристичне обслуговування від 17.04.2014 року в повному обсязі. Даний факт підтверджується квитанцією № 620994 від 17.04.2014 року про оплату послуг. Згідно ч. 3 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 18 Постанови КМ України від 31.03.1995, № 231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. П. 3 Постанови КМ України від 27.01.1995, № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України"встановлює, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Згідно п. 4 цієї ж Постанови виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення оригіналу або нотаріально засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України від 21.01.1994, № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до п.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Оскільки судом встановлено, що виїзд неповнолітньої дитини позивачки - [PERSON], [INFO] за кордон не суперечить інтересам дитини, є доцільним з точки зору виховання дитини, їх розвитку та відпочинку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved