Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

27.06.2014 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. Посилалася на те, що 02.08.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем вона розірвала 03.08.2005 року. Дитина на теперішній час проживає з нею. Згідно рішення суду відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина, але він цього не робить, і має заборгованість по сплаті. Дитина на теперішній час хворіє, потребує відпочинку та оздоровлення, із-за складної ситуації в регіоні вона не може надати можливість для відпочинку дитини за місцем проживання, її брат мешкає в Росії та надає їй можливість для відпочинку з сином. Тому їй та сину потрібно виїхати за кордон для відпочинку, але відповідач добровільно не дає згоду на виїзд дитини, тому просила дозволити їй виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон малолітнього сина [PERSON] без згоди батька дитини - [PERSON] та дозволити їй виїзд за кордон з малолітнім сином [PERSON] без згоди батька. В судовому засіданні позивачка на позові наполягала. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що 03.08.2005 року позивачка розірвала шлюб з відповідачем, про що відділом РАЦС Волноваського РУЮ, в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №231 (а.с.6). Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає з позивачкою, що підтверджено актом Володимирівської селищної ради від 02.07.2012, довідками про склад сім'ї, виданими ПП «Володимирівське будинкоуправління №1» та виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району (а.с.8,12,13). Згідно паспортних даних та свідоцтва про народження, [PERSON], [PERSON], [PERSON] є громадянами України (а.с.5,7,16). Згідно довідки-розрахунку ВДВС Волноваського РУЮ від 07.07.2014 №450/3, відповідач за період з 16.11.2004 по 07.07.2014 має заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки в розмірі 48985,37 грн. (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Згідно ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Із матеріалів справи неможливо з'ясувати об'єктивні причини, за якими відповідач відмовляє позивачці у наданні згоди на короткочасний виїзд дитини за кордон України, тим самим безпідставно зловживаючи своїми правами і завдаючи моральної травми власній дитині. В даному випадку виїзд дитини за кордон не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір'ю або довгострокове перебування за межами України з інших причин, і тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на піклування, спілкування та виховання дитини ніяким чином не порушується і не обмежується. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved