Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

02 серпня 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеною заявою і просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 20.083 грн. 12 коп. та моральну шкоду в сумі 80000 грн.; зобов'язати відповідача кожного місяця доплачувати до суми середнього заробітку по останньому місцю роботи. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходилася кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України. Відповідно до матеріалів кримінальної справи [PERSON] 05.09.2009р. під час полювання у районі Чкаловської збагачувальної фабрики ВАТ "Орджонікідзевський ГЗК", розташованого у Нікопольському районі Дніпропетровської області, виявив злочинну недбалість з використання мисливської зброї. [PERSON] зробив постріли з мисливської рушниці, через що заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді сліпих проникаючих штротових вогнепальних поранень обличчя, голови, з ушкодженням лівого ока з наступною евісцераціею ока, внутрішньошлуночковим, внутрішньо мозковим крововиливом, забою головного мозку 3 ступеню,сліпих штротових вогнепальних поранень шиї, лівого плеча, грудної клітини. Завдані ушкодження відповідно до висновків експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки до життя. Через заподіяння тілесних ушкоджень він поніс значні матеріальні витрати на лікування, а саме: купівлю ліків, знаходження у реанімації у лікарнях м.Орджонікідзе, м.Дніпропетровську, м.Харкова тривалий час, двічі протезування ока, обстеження та консультування спеціалістів у різних містах України, проживання у готелях, транспортні витрати для поїздки у м.Дніпропетровськ та м.Харків. В цілому через скоєний злочин йому було завдано матеріальну шкоду у розмірі 20.083,12 грн. Крім цього, через завдані тілесні ушкодження з боку [PERSON] він зазнав значних матеріальних страждань, які супроводжувалися сильним фізичним болем пошкодження ока та мозку. Також його моральні страждання пов"язані з втратою ока, через що він дуже страждає, адже повноцінного життя він вже не має та не може працювати за спеціальністю, на якій працював більше тридцяти років та займатися улюбленими побутовими справами. Внаслідок пошкодження частини головного мозку, що відповідає за пам"ять людини, він не пам"ятає багатьох речей зі свого життя та життя своєї родини. Подальша трудова діяльність також залишається під великим сумнівом у зв'язку із пошкодженням головного мозку. Вважає, що йому було завдано сильного психологічного страждання, яке він відчуває кожний день. Для компенсації моральних страждань, які він переносить, відновлення емоційного стану і подальшого життєвого існування йому та родині потрібно відшкодувати заподіяну моральну шкоду в розмірі 80.000 грн. Також вважає, що йому необхідно у зв,язку з втратою працездатності, як пенсіонеру по інвалідності 3 групи, що складає 50% від основної його пенсії, доплачувати кожен місяць до його середнього заробітку з останнього місця роботи. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги по підставам, вказаним у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов позивача підтримала і пояснила, що в той час [PERSON] працював майстром шляху, на даний час не працює. Його звільнили за станом здоров,я. В нього 3-тя група інвалідності, отримує пенсію. [PERSON] віддавав гроші. Вона не згодна з сумою 7806грн., вона заплатила 6000грн. тільки за проживання. Через три дні вони були на місці події. Він діставав у себе дріб, вона цю дріб знайшла у нього в ліжку. Просить відшкодувати шкоду пози вачу в повному обсязі згідно позовної заяви . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що знаходячись на полюванні, він не стріляв в [PERSON] Він неодноразово звертався до прокуратури, слідчий підмінив дріб, немов дріб відрізнялась по змісту свинцю. З прокуратури прийшов лист, що в діях [PERSON] немає ніяких порушень. Вважає, що потерпілий сам винен, він зобов,язаний був провести інструктаж. Вранці було полювання на качок по номерам. О 15 годині було нове полювання на голубів в іншому місці в районі ЧОФу. Всі були тверезі. В обов,язки старшого входило розставити людей. Якщо потерпілий піднявся на пагорб, він повинен був повідомити всіх інших. На пагорб той піднявся за власною ініціативою. Він на пагорб не стріляв. У них є єгер [PERSON], який слідкує за документами. Журнал веде загальний інспектор, а перевіряє [PERSON] або інша особа. Після того, що трапилося, вони викликали [PERSON] і [PERSON], який їх бачив, показали йому, що трапилося. Він перерахував квитанції, чеків на протези немає, тому залишилась сума 7806грн. Він постраждалому допомагав в лікарні, дав гроші в сумі 1700грн., віддавав гроші [PERSON], а той передавав потерпілому в м.Дніпропетровськ. Він бачив, як позивач через значний час після травми керував автомобілем. Він не знав, де знаходиться промислова зона, відстань в тому місці до будинку була 300м. В тому місці був насип, знизу [PERSON] не було видно. Якщо б [PERSON] подав сигнал, що він знаходиться тут, то в нього б не стріляли. При розгляді кримінальної справи Нікопольським міськрайсудом, порушеної за вказаним фактом, він заявляв й наразі заявляє, що винним себе не визнає, бо не стріляв у позивача. [PERSON] був старшим на цьому полюванні й саме він повинен був зорганізувати полювання таким чином, щоб ніхто не постраждав, натомість, проявив халатність щодо організаційних заходів полювання, внаслідок чого сам і постраждав, отримавши тілесні пошкодження. Цей факт підтверджується також поданням старшого слідчого СО Нікопольського MB УМВС майора [PERSON] Тому вважає вимоги позивача щодо стягнення із нього матеріальної, моральної шкоди та щомісячних доплат до заробітної плати безпідставними і просить відмовити позивачу у його позовних вимогах про стягнення з нього матеріальної, моральної шкоди та щомісячних доплат до заробітної плати. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 05.09.2009р. після 15 годині вони приїхали на полювання. О 15 годині 40 хвилин вони повторно виїхали на полювання. [PERSON] їх розставляв, вони бачили один одного, вони пішли вздовж дренажної канави. Біля дренажної канави вони розвернулися і по мірі просування від них пішов [PERSON], про це вони дізналися, коли побачили [PERSON]. По іншій стороні дренажної канави йшли [PERSON] і [PERSON]. Просуваючись по дренажній канаві, він з [PERSON] відстали, [PERSON] пішов. Підходячи до пагорба, він з [PERSON] вирішили обігнути його. Попереду від них метрів 20-30 і справа йшов [PERSON], правіше них метрів 50 і метрів 20 від них йшов [PERSON], який йшов в напрямку [PERSON]. Першим за пагорб зайшов [PERSON], потім вони зайшли за пагорб і загубили [PERSON]. Посередині пагорбу побачили голубів і зробили постріли, [PERSON] - один, а він - два. Вони не бачили [PERSON], де він знаходився. [PERSON] не бачив їх. Якщо хтось змінює напрямок руху, повинен подати сигнал. [PERSON] змінив напрям ок свого руху і повинен був позначити себе сигналом, а він не позачився сигналом. Коли [PERSON] їх розставляв, вони бачили один одного, а, коли зайшли за пагорб, перестали бачити один одного. Старшим був [PERSON]. [PERSON] помер. Вранці вони полювали на качок, в обід місце полювання змінилося, повторний інструктаж не проводився. [PERSON] повинен був попередити про це. Вони продовжували рух на схід, на пагорбі побачили пораненого [PERSON], його знаходження не було обумовлено, він не попередив про своє пересування. Була змінена місцевість полювання, старший повинен був провести інструктаж, але цього не було.Шкоду [PERSON] відшкодовували, гроші, які зібрали зі зміни, відвіз [PERSON] додому його дружині. Суму він не пам'ятає. Окрім того, гроші також він передавав через [PERSON] в лікарню- 1 тис.доларів, потім ще 2 тис грн., а потім ще 2 тис грн. На нього і [PERSON] відкрили справу. [PERSON] від слідчого надійшло подання, в якому вказано,що винен той, хто організував полювання. Він користувався зброєю на полюванні. Перед початком полювання вранці ними був пройдений інструктаж на качок, потім вони вийшли на полювання в обід. Якщо б вони пішли не розставлені, то порушили б інструктаж. В його полі зору було 8м, висоту пагорбу ніхто не міряв, вони не бачили один одного. Після того випадку в той же день їх возили на експертизу. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 05.09.2009р. після 15 години вони зібралися на полювання. [PERSON] був за кермом машини, він і був старший групи. Іще були він, [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Вони поїхали в район ЧЗФ. За фабрикою залишили автомобіль, пішли по канаві. [PERSON] розставив їх на місці, враховувалась видимість один одного. Вранці був проведений інструктаж на качок. Після обіду вони пішли по канаві подивитися на озеро і на голубів вздовж дренажної канави. Через деякий час він побачив [PERSON], який розмовляв по телефону, він пішов додому, а вони продовжували рухатися. Він вистрілив у голуба, перед ними був насип з травою. Голуби летіли з їхнього боку. Він йшов правим крайнім, метрів через 50 йшов [PERSON], далі - [PERSON]. Колі він дійшов до насипу, то вже не бачив [PERSON] і [PERSON]. Біля насипу була свіжа нарита земля. Підходячи до краю, він почув три постріли. Вийшли [PERSON] і [PERSON]. Він спитав у них, що вони підстрелили. Вони вирішили подивитися, де знаходиться [PERSON]. Вони повинні були перекликатися. [PERSON] не відкликався, коли вони його перестали бачити, пройшло хвилин 5-7. Вважає, що було порушення правил полювання. Кожен відповідає сам за себе. Відповідальний - старший, якщо губиться з поля зору людина. Він супроводжував [PERSON] до лікарні. Гроші збирали з робочих, яку суму, він не знає. Сім,ї [PERSON] надавали допомогу, збирали в цеху гроші із працівників, він особисто здав 300грн. на допомогу. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 05.09.2009р. було полювання, він був на іншій дільниці. Йому подзвонив [PERSON] після того, що трапилося і повідомив, що травмували [PERSON]. Він поїхав на місце події. [PERSON] вилучив документи, зброю, сказав, що місія завершилася. Особливих перевірок не було. [PERSON], як керівник полювання, при колективному полюванні повинен був провести інструктаж. Якщо би був належний зв,язок, то всі б знали, а так належного зв,язку не було. Недостатньо повно був проведений інструктаж. При зміні місця змінюються умови полювання і порядок стрільби. По журналу начеб-то був інструктаж. Додатково інструктаж на місці не проводився. В обід вони полювали на промислових майданчиках, де полювання заборонено. Керівник полювання і кожен мисливець повинні про це знати. Є схема-карта мисливських місць, ці карти вивчаються. На відстані менше 200м від промислових майданчиків полювання заборонено. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги частково не обґрунтовані, частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню не в повному обсязі за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 1166, 1167, 1168 Цивільного кодексу України. В провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходилась кримінальна справа за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України. Постановою Нікопольського міськрайсуду Дніпропетровської області від 03.04.2013р. [PERSON] звільнений за ст..128 КК України від кримінальної відповідальності відповідно до ст.ст.6, 1 п.»в» Закону України «Про амністію 2011року» і кримінальна справа закрита. Цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду. Постанова суду не оскаржувалась і набрала чинності. Цією постановою фактично визнано вину [PERSON] у скоєнні злочину з необережності, передбаченого ст. 128 КК України, внаслідок чого відповідач несе відповідальність за завдану постраждалому матеріальну та моральну шкоду. Відповідно до матеріалів кримінальної справи [PERSON] 05.09.2009р. під час полювання у районі Чкаловської збагачувальної фабрики ВАТ "Орджонікідзевський ГЗК", розташованого у Нікопольському районі Дніпропетровської області, виявив злочинну недбалість з використання мисливської зброї. [PERSON] зробив постріли з мисливської рушниці, через що заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді сліпих проникаючих штротових вогнепальних поранень обличчя, голови, з ушкодженням лівого ока з наступною евісцераціею ока, внутрішньошлуночковим, внутрішньо мозковим крововиливом, забою головного мозку 3 ступеню,сліпих штротових вогнепальних поранень шиї, лівого плеча, грудної клітини. Завдані ушкодження відповідно до висновків експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки до життя. Через заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] поніс значні матеріальні витрати на лікування, а саме: купівлю ліків, знаходження у реанімації у лікарнях м.Орджонікідзе, м.Дніпропетровську, м.Харкова тривалий час, двічі протезування ока, обстеження та консультування спеціалістів у різних містах України, проживання у готелях, транспортні витрати для поїздки у м.Дніпропетровськ та м.Харків. В цілому через скоєний злочин [PERSON] вважає, що йому було завдано матеріальну шкоду у розмірі 20.083,12 грн. Однак, як встановлено судом, при полюванні вранці 05 вересня 2009 року на качок в районі Чкалівської збагачувальної фабрики [PERSON], як старший на полюванні, провів інструктаж для полювання на качок на тій місцевості, де проводилось полювання. Після чого всі розійшлись і о 15 год. цього ж дня знову вийшли на полювання, але вже на голубів і полювали на промислових майданчиках, де полювання заборонено. Керівник полювання і кожен мисливець повинні були про це знати. Як пояснив свідок [PERSON], є схема-карта мисливських місць, ці карти вивчаються і на відстані менше 200м від промислових майданчиків полювання заборонено. При зміні місця змінюються умови полювання і порядок стрільби. По журналу начеб-то був інструктаж, але додатково інструктаж на полювання на голубів на місці не проводився. Поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] доведено, що повторний інструктаж при полюванні на голубів в іншій місцевості не проводився, що було порушенням Привал полювання з боку позивача і цього факту не заперечували обидві сторони по справі. Окрім того, як пояснив відповідач та допитані всі свідки, між мисливцями не був встановлений належний зв'язок та при зникненні [PERSON] з поля зору інших мисливців останній не подав сигналу про своє місце знаходження, що привело до непередбачуваних наслідків внаслідок пострілів зі сторони [PERSON] та [PERSON] Якщо би був належний зв,язок, то всі мисливці б знали, де знаходився [PERSON] Таки чином, суд прийшов до висновку, що в діях [PERSON] є порушення Правил полювання, яке виразилося в проведенні полювання в забороненій зоні без проведення додаткового інструктажу, яке призвело до тяжких наслідків і знаходиться в причинному зв'язку з наслідками, що настали. При цьому, [PERSON] щеп й не позначився під час полювання. Таким чином, суд вважає, що має місце змішана вина як позивача, так і відповідача. Як зазначив в позові позивач, йому спричинено матеріальну шкоду на суму 20.083грн.12 коп., не навівши при цьому розрахунків цієї суми . Згідно наданого представником позивача розрахунку спричиненої шкоди (а.с.87) в кінці судового засідання вона зменшилась до 16.062грн. Однак, суд, дослідивши матеріали кримінальної справи № 10182482013 Наданої Нікопольським міськрайсудом, прийшов до висновку, що документально витрати позивача на лікування підтверджуються на суму 10.446грн.60 коп. на придбання ліків та частково на проживання. (а.с.33-41 т.1) при цьому, в матеріалах справи (а.с.143 т.1) є розписки про те, що від [PERSON] в вересні та жовтні 2009р через [PERSON] та лікаря [PERSON] [PERSON] отримувала кошти в сумах 1 тис. доларів та 1 ти с.грн, та 2 тис.грн, і ще 1 тис.грн на лікування [PERSON], що в загальній сумі складає в гривнях 12 тис. грн. Цього не заперечувала представник позивача [PERSON] Окрім цих коштів, як пояснили свідки [PERSON] та [PERSON], силами працівників залізничного цеху ОГЗКА були зібрані іще кошти на лікування [PERSON] та передавались його дружині [PERSON], однак точну суму грошей ніхто не пам,ятає. [PERSON] цього факту також не заперечувала, однак пояснила що цих коштів при визначенні суми відшкодування матеріальної шкоди на лікування не врахувала. Тому суд приходить до висновку, що поясненнями свідків та відповідача і представника позивача, а також матеріалами кримінальної справи, дослідженої в судовому засіданні, доведено, що матеріальну шкоду позивачу було відшкодовано, а позов в цій частині не підлягає задоволенню. При цьому, якщо враховувати вимоги ст. 1193 ч.2 ЦК України, можливо прийти до висновку, що груба необережність самого потерпілого сприяла виникненню шкоди. То залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування шкоди можливо було б зменшити. Про грубу необережність позивача, як потерпілого свідчать його нехтування правилами полювання, передбачених «Положенням про порядок поводження зі зброєю, видачі ліцензій на добування мисливських тварин та проведення полювань», (затверджених Наказом Держкомлісгоспу України 02.04.2007р №129 та зареєстрованого в Мінюсті 18.04.2007р №38913656), яких він не дотримався, як старший на полюванні. Крім цього, через завдані тілесні ушкодження з боку [PERSON] [PERSON] зазнав значних моральних страждань, які супроводжувалися сильним фізичним болем пошкодження ока та мозку. Також моральні страждання [PERSON] пов"язані з втратою ока, через що він повноцінного життя не має та не може працювати за спеціальністю. Внаслідок травми голови в нього порушилась пам'ять. [PERSON] вважає, що йому було завдано сильного психологічного страждання, яке він відчуває кожний день. Для компенсації моральних страждань, які позивач переносить, відновлення емоційного стану і подальшого життєвого існування йому та родині потрібно відшкодувати заподіяну моральну шкоду в розмірі 80.000 грн. суд зважає на моральні страждання, яких зазнав позивач, однак з сумою відшкодування мораль ної шкоди, яку просить стягнути позивач, погодитись не можна. Постільки суд визнає, що завдана моральна шкода позивачу спричинена внаслідок необережних дій відповідача та грубої необережності самого потерпілого, враховуючи ступінь вини потерпілого [PERSON], розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено, як того вимагає і про що вказано в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від27.03.92р (із змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». Окрім того, зазначаючи в позові про необхідність відшкодування моральної шкоди в сумі 80тис.грн позивачу та його родині, останній не врахував, що відшкодування моральної шкоди іншим особам родини позивача не передбачено законом. Тому суд вважає необхідним зменшити обсяг відшкодування моральної шкоди на користь позивача і стягнути із відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 3 тис. грн. При цьому суд враховує також матеріальний стан відповідача, як інваліда 3 групи, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сплачуючи аліменти, та є піклувальником своєї матері, яка потребує постійного стороннього догляду на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської міськради №402 від 30.09.2005р (а.с.61), а також ту обставину, що завдану шкоду було спричинено не навмисно, а з необережності. Також [PERSON] вважає, що йому за рахунок відповідача необхідно у зв,язку з втратою працездатності, як пенсіонеру по інвалідності 3 групи, доплачувати кожного місяця до 50% від основної його пенсії до його середнього заробітку з останнього місця роботи. Суд не може погодитись в цій частині з позовом позивача, постільки останній не надав суду доказів щодо цього позову, не мотивував, в якій сумі слід проводити доплату до середнього заробітку та не надав суду довідку про свою зарплату, а на запит суду ПАТ ОГЗКА не надав суду таку довідку, постільки позивач не є працівником вказаного підприємства та звільнився 02.07.2010року. Таким чином суд, вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 3тис грн.; а в частині відшкодування матеріальної шкоди та зобов"язаня кожного місяця доплачувати до суми середнього заробітку по останньому місцю роботи відмовити.

Outcome: partial