Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

У січні 2018 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що згідно договору про надання споживчого кредиту №2007762546 від 17.01.2014 року між ПАТ "ОТП Банк" та [PERSON] останній отримав кредит у розмірі 22778,40 для придбання товару зі строком повернення кредиту 24 місяці. Згідно умов даного кредитного договору банк надав [PERSON] споживчий кредит, а той зобов"язався повернути суму отриманого кредиту в строк не пізніше 17.01.2016 року, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором, та виконати інші його умови. З метою контролю за цільовим використанням кредиту банк перерахував суму кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг. Відповідно до умов договору факторингу №22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, укладеного між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" ПАТ "ОТП Банк" відступив ТОВ "ОТП Факторинг Україна" право вимоги за договором №2007762546, укладеним з відповідачем. У зв"язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, останній станом на 04.08.2017 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 24 541 грн. 65 коп., що складається із: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 20880,00 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1,59 грн. та комісії за РО в розмірі 3660,06 грн., тому просить стягнути із [PERSON] на його користь вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з"явилася, надіслала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судові засідання, призначені на 13 квітня та 08 травня 2018 року, не з"явився, до суду повернувся конверт з відміткою про невручення судової повістки, причини - "інші причини, що не дали змоги виконати обов"язки щодо пересилання поштового відправлення". В судове засідання, призначене на 26.04.2018 року, [PERSON] не з"явився, про місце та час його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки №1200100053333 від 21.04.2018 року, яку вручено за довіреністю [PERSON]. В судове засідання, призначене на 18.05.2018 року, відповідач [PERSON] не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що були подані до суду, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно статтей 526, 530, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Зі змісту статей 626, 638 ЦК України слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є зобов»язанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обов»язків (ст.11 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. При цьому, відповідно до ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що відповідає положенням ст.ст.628, 629 ЦК України. Судом встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту №2007762546 від 17.01.2014 року ПАТ "ОТП Банк" надав [PERSON] кредит на придбання товару у покупця в сумі 22778 грн. 40 коп. Строк кредиту - 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних (а.с.5-6). Згідно п.1.2.1 даного кредитного договору для придбання товару та послуг банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов"язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є його невід"ємною частиною, а також виконувати інші умови договору (а.с.5). Зі змісту зобов»язань вбачається, що між сторонами у справі виникли відносини з приводу надання банківських послуг, а саме надання споживчого кредиту фізичній особі. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. У порушення вищевказаних норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Позичальник зобов»язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі відповідно до договору та додатку №1 до нього "Графік платежів". 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір факторингу №22/12/14/1-1, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» приймає право грошової вимоги, що належить ПАТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржником, в розмірі портфеля заборгованості (а.с.17-24). За цим Договором позивач одержав право вимагати від боржників, в тому числі і від відповідача належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Згідно повідомлення ТОВ "ОТП Факторинг Україна" №200236865 від 05.01.2015 року [PERSON] повідомлявся про заміну кредитора у зобов"язанні (а.с.25). 04.02.2015 року на адресу відповідача позивачем було надіслано вимогу про дострокове повернення суми заборгованості за кредитним договором, яка [PERSON] виконана не була (а.с.26). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №2007762546 станом на 04.08.2017 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість в сумі 24541 грн. 65 коп., з яких: кредит - 20880 грн.; відсотки - 1,59 грн., комісія за РО - 3660,06 (а.с.16). Враховуючи правову природу зобов»язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, беручи до уваги статті 526, 527, 530, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 20880 грн., відсотків в сумі 1,59 грн. та комісії за РО в сумі 3660,06 грн. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved