Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

До суду з названим позовом звернулося ПАТ „ВТБ Банк", посилаючись на те, що 20 травня 2013 року між ПАТ „ВТБ Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № R53700422844В, відповідно до якого останній у ПАТ „ВТБ Банк" отримав кредит в сумі 95000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних на строк до 20 травня 2017 року. Відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та інші платежі, передбачені договором. Проте, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого, станом на 3 листопада 2014 року виникла заборгованість в сумі 84971,22 гривень, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 70685,88 гривень, заборгованість за простроченим кредитом - 4824,62 гривень, інфляційні втрати за кредитом - 174,84 гривень, 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 24,29 гривень, поточна заборгованість за відсотками - 694 гривні, інфляційні втрати за відсотками - 254,70 гривень, 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення відсотків - 14,73 гривень, поточна заборгованість по комісії за управління кредитом - 1605,50 гривень, прострочена заборгованість по сплаті комісії - 2958,85 гривень, пеня за несвоєчасну сплату комісії у розмірі 0,5% - 1420,28 гривень, пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу - 2313,54 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ „ВТБ Банк" заборгованість в сумі 84971,22 гривень, а також судовий збір в сумі 849,71 гривень. В судове засідання представник позивача не прибув. ПАТ „ВТБ Банк" направило до суду лист, в якому позовні вимоги підтримало, просить справу розглядати без участі їх представника. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що 20 травня 2013 року він у ПАТ „ВТБ Банк" отримав, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних на строк до 20 травня 2017 року. До 25 лютого 2015 року він сплачував кошти за кредитом та відсотками, проте не може сказати яку точно суму він сплатив. Клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи він заявити не може, оскільки немає фінансової можливості. Не визнає позовні вимоги, оскільки неодноразово звертався до позивача щодо надання йому кредитних канікул у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 травня 2013 року між ПАТ „ВТБ Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № R53700422844В, відповідно до якого останній у ПАТ „ВТБ Банк" отримав кредит в сумі 95000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24 % річних на строк до 20 травня 2017 року, що підтверджується копіями вищевказаного кредитного договору та меморіального ордера №87002 від 20 травня 2013 року (а.с. 11-13, 22). [PERSON] зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повертати кредит щомісячно відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту, що підтверджується п. п. 1., 4.2. кредитного договору (а.с. 11-13) та копією графіка повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом (а.с. 14 -21). Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не був ознайомлений з умовами даного кредиту та графіком повернення кредити. Проте, як вбачається з копії даних документів та пояснень [PERSON], останній підписував вищезазначені документи. А тому його пояснення суперечать п. .п. 6.2, 6.3. кредитного договору № R53700422844В, відповідно до яких перед укладанням цього договору він письмово ознайомлений з інформацією про особу і місцезнаходження банку, про умови кредитування та умови договору забезпечення (за наявності); погодився із діючими умовами банківських та супутніх послуг, які сплачуються позичальником відповідно до графіку згідно з додатком, який є невід'ємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, виплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Згідно розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с. 6-10), станом на 3 листопада 2014 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 84971,22 гривень, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 70685,88 гривень, заборгованість за простроченим кредитом - 4824,62 гривень, інфляційні втрати за кредитом - 174,84 гривень, 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 24,29 гривень, поточна заборгованість за відсотками - 694 гривні, інфляційні втрати за відсотками - 254,70 гривень, 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення відсотків - 14,73 гривень, поточна заборгованість по комісії за управління кредитом - 1605,50 гривень, прострочена заборгованість по сплаті комісії - 2958,85 гривень, пеня за несвоєчасну сплату комісії у розмірі 0,5% - 1420,28 гривень, пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу - 2313,54 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 ЦК України (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. п. 4.7., 5.1.вищезазначеного кредитного договору за наявності прострочення виконання позичальником зобов'язань за договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів, у тому числі відшкодування витрат та збитків банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов договору; у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов'язаний сплатити на його користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відео записів, висновків експертів. Згідно вимог ст. ст. 58, 59 цього ж Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог і заперечень. Суд не бере до уваги доказів, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідач у судовому засідання відмовився заявляти клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи. А подані ним докази, у їх сукупності, суперечать доказам поданих представником позивача до позовної заяви. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ „ВТБ Банк" слід стягнути заборгованість в сумі 84971гривню 22 копійки, в тому числі: сума заборгованості за кредитом - 70685,88 гривень, заборгованість за простроченим кредитом - 4824,62 гривень, інфляційні втрати за кредитом - 174,84 гривень, 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту - 24,29 гривень, поточна заборгованість за відсотками - 694 гривні, інфляційні втрати за відсотками - 254,70 гривень, 3% річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення відсотків - 14,73 гривень, поточна заборгованість по комісії за управління кредитом - 1605,50 гривень, прострочена заборгованість по сплаті комісії - 2958,85 гривень, пеня за несвоєчасну сплату комісії у розмірі 0,5% - 1420,28 гривень, пеня, нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу - 2313,54 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ „ВТБ Банк" слід стягнути судовий збір в сумі 849,71 гривень.

Outcome: approved