Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

29.04.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 14.04.2011 року вони домовилися між собою про продаж та переоформлення на ім*я [PERSON] автомобілю "Ланос" державний номер [NUMBER], за який останній виплатить [PERSON] 50 000 грн. з розрахунку по 2 000 грн., щомісячно до повного погашеної оговореної суми. Вказана домовленість була оформлена розпискою від 14.04.2011 року, згідно якої [PERSON] видав [PERSON] 8 000 грн., а він передав позивачу автомобіль для управління ним з оформленням тимчасового реєстраційного талону. У подальшому, виконуючи домовленість, позивач [PERSON] щомісяця, виплачував відповідачу по 2 000 грн., що підтверджується розпискою. Так, виплативши відповідачу 48 000 грн., 18.04.2013 року автомобіль "Ланос" державний номер [NUMBER] було вилучено в [PERSON] та передано ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки, вказаний автомобіль знаходиться у заставі по кредитному договору, по якому [PERSON] допустив прострочку платежів. Позивач неодноразово звертався до Вознесенського УМВС Миколаївської області з вимогою щодо порушення відносно [PERSON] кримінального провадження, але отримував постанови про його закриття, оскільки, у діях відповідача не вбачалося складу злочину, тому позивач змушений звертатися до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, просив їх задовольнити. Також, просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати та витрати по наданню правової допомоги . Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнавали, просили у задоволенні позову відмовити. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до норм ст. 1212 ЦК України, яка передбачає загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В судовому засіданні встановлено, що 04.04.2011 року, сторони домовилися між собою про продаж та переоформлення на ім*я [PERSON] автомобілю "Ланос" державний номер [NUMBER], за який останній виплатить [PERSON] 50 000 грн. з розрахунку по 2 000 грн., щомісячно до повного погашеної оговореної суми. Вказана домовленість була оформлена розпискою від 14.04.2011 року, згідно якої [PERSON] видав [PERSON] 8 000 грн., а він передав позивачу автомобіль для управління ним з оформленням тимчасового реєстраційного талону. Виконуючи домовленість, позивач [PERSON] щомісяця, виплачував відповідачу по 2 000 грн., що підтверджується розпискою. Так, виплативши відповідачу 48 000 грн., 18.04.2013 року автомобіль "Ланос" державний номер [NUMBER] було вилучено в [PERSON] та передано ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки, вказаний автомобіль знаходиться у заставі по кредитному договору, по якому [PERSON] допустив прострочку платежів. Згідно Постанови ВС України від 02.10.2013 року, перехід майна від однієї особи до іншої який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Тому, виходячи з вищевикладеного, згідно 1212 ЦК України, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позову, оскільки відповідач набув спірні кошти без достатньої правової підстави. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати,

Outcome: approved