Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, штрафних санкцій та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 червня 1991 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів прийнято Рішення № 282 п.6. «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва і експлуатації індивідуальних гаражів», яким рекомендовано загальним зборам уповноважених кооперативу «Східний» (перейменовано в «Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив Східний - Тернопіль») прийняти в члени кооперативу гр. [PERSON] . проживаючого за адресою: [ADDRESS] . На виконання вищевказаного рішення, позивач включив відповідача до членів кооперативу «Східний» та виділив йому вільний гараж. Відтак, з часу прийняття [PERSON] в члени кооперативу він почав користуватися виділеним йому гаражем [ADDRESS] , а 29.12.2012р. оформив право власності на вищевказаний гараж, що підтверджується довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №937/07-2 від 24.06.2019р. Позивач є правонаступником прав та обов`язків ГК «Східний», що знайшло своє підтвердження в п.1.1. Статуту обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний - Тернопіль», затвердженого Протоколом Зборів Уповноважених членів гаражного кооперативу № 5 від 01.08.2010р., а також у Витязі з СДРЮОФОПГФ від 05.04.2018р. (Розділ «Дані про реєстраційні дії»). Пунктом 4.2 Статуту (в редакції від 01.08.2010р.) визначено, що основними обов`язками члена кооперативу є, зокрема: дотримання вимог статуту кооперативу; виконання рішень загальних зборів та правління кооперативу; щорічна своєчасна оплата внесків визначених статутом, плата за використану електроенергію терміном встановленим правлінням кооперативу. Однак з 2016 року відповідач, в порушення Статутних зобов`язань, в односторонньому порядку припинив платити членські внески Позивачу, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за 2016 рік - 150 грн. за 2017 рік - 460 грн. за 2018 рік 600 грн., за 2019 рік - 600 грн. Загальна сума заборгованості по сплаті членських внесків становить 1810,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також індекс інфляції у розмірі 211,76 грн., 3% річних у розмірі 82,00 грн., 949,76 грн. пені. Крім того просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. та судового збору в розмірі 1 921 грн. Ухвалою суду від 21 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. 02.06.2020 року адвокат Крічфалушій Л.І. в інтересах відповідача [PERSON] подала суду відзив на позовну заяву з додатками, які приєднані до матеріалів даної цивільної справи. З доводів та суті відзиву на позов вбачається, що сторона відповідача не визнає у повному обсязі заявлені позовні вимоги, посилаючись на те, що [PERSON] , який є ветераном війни та інвалідом II групи, являється членом обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» та власником гаража [ADDRESS] , що знаходиться в даному гаражному кооперативі. Однак вважає, що [PERSON] у порядку ст. 15 Закону України «Про кооперацію» та п.9.3 Статуту не було належним чином повідомлено про проведення загальних зборів гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», внаслідок чого позивача було позбавлено права брати участь 19.03.2017 року у загальних зборах кооперативу, яким визначався розмір членських внесків. Також вказує на те, що Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» надаються пільги, переваги та соціальні гарантії інвалідам та ветеранам війни. Із врахуванням тих обставин, що [PERSON] , являється ветераном війни та інвалідом II групи, [PERSON] неодноразово звертався до голови правління кооперативу «Східний-Тернопіль» із вимогою щодо зменшення розміру членського внеску на 50% відносно нього з метою забезпечення соціальних гарантій інвалідам та ветеранам війни. Проте, головою правління кооперативу «Східний-Тернопіль» не було забезпечено соціально-економічні гарантії [PERSON] , як ветерану війни та інваліду II групи, відповідно до Закону України «Про кооперацію». Крім того зазначає, що у відповідності до п.2.7 Статуту обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний - Тернопіль» членство в кооперативі припиняється у разі систематичної несплати членських внесків протягом одного року без поважних причин. Дана норма Статуту є імперативною. Тобто, із врахуванням вимог Статуту, у разі наявної заборгованості відповідача перед позивачем, членство [PERSON] мало бути припинено. Якщо станом на сьогоднішній момент [PERSON] , являється членом обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний - Тернопіль» (даний факт підтверджується у позові), то у нього відсутня заборгованість перед позивачем. Також вказує на те, що обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив Східний - Тернопіль» обмежуються права [PERSON] , щодо користування його майном, зокрема гаражем [ADDRESS] , а саме загороджується проїзд до гаража бетонними блоками (які були встановлені перед гаражними воротами гаражу [NUMBER] та позивач як ветеран війни та інвалід II групи, не може користуватись своїм автомобілем. Дана інформація підтверджується листом ГУНП в Тернопільській області від 02.12.2019 року №3798/01/11-2019. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний - Тернопіль» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача адвокат Братівник І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити повністю з підстав і мотивів наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Крічфалушій Л.І. в судовому засіданні в задоволенні позову просили відмовити з підстав вказаних у віздиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, якій не суперечить загальним засадам цивільного законодавства в судовому порядку. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 11 червня 1991 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів прийнято Рішення № 282 п.6. «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва і експлуатації індивідуальних гаражів», яким рекомендовано загальним зборам уповноважених кооперативу «Східний» (перейменовано в «Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив Східний - Тернопіль») прийняти в члени кооперативу гр. [PERSON] , жителя [ADDRESS] . На виконання вищевказаного рішення, [PERSON] був прийнятий до членів кооперативу «Східний». Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами [PERSON] як член кооперативу з 1991 року почав користуватися виділеним йому гаражем [ADDRESS] . 29.12.2012р. [PERSON] оформив право власності на гараж [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №937/07-2 від 24.06.2019р. Позивач є правонаступником прав та обов`язків ГК «Східний», що знайшло своє підтвердження в п.1.1. Статуту обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний - Тернопіль», затвердженого Протоколом Зборів Уповноважених членів гаражного кооперативу № 5 від 01.08.2010р., а також у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.04.2018р. (Розділ «Дані про реєстраційні дії»). Пунктом 4.2 Статуту (в редакції від 01.08.2010р.) визначено, що основними обов`язками члена кооперативу є, зокрема: дотримання вимог статуту кооперативу; виконання рішень загальних зборів та правління кооперативу; щорічна своєчасна оплата внесків визначених статутом, плата за використану електроенергію терміном встановленим правлінням кооперативу. Аналогічні обов`язки члена кооперативу містяться і в п.4.2 Статуту (в редакції від 21.07.2017). Пунктом 6.1 Статуту (в редакції від 2018р.) зазначено, що члени Кооперативу зобов`язані дотримуватися вимог Статуту та внутрішніх нормативних документів (положень, інструкції, правила внутрішнього розпорядку тощо) Кооперативу та виконувати рішення органів управління Кооперативу. Регулярно, у визначений термін, сплачувати членські внески та інші платежі (п.6.2.4 Статуту). Згідно Довідки обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний - Тернопіль» № 78 від 04.12.2019 року, рішеннями Загальних зборів ОГК «Східний-Тернопіль» затверджено наступні членські внески у розмірі: у 2016 році - 250 грн., у 2017 році - 460 грн., у 2018 році 600 грн., у 2019 році 600 грн. 19.03.2017 року рішенням зборів уповноважених гаражного кооперативу «Східний- Тернопіль» було визначено розмір членських внесків на 2017 рік у сумі 460 грн; прийняття кошторису на 2017 рік; внесення змін і доповнень в Статут ОГК «Східний-Тернопіль» у питаннях що стосуються розміру індексації заборгованості та механізму застосування штрафних санкцій відносно боржників; визначення термінів оплати членських внесків та оплати за споживчу електроенергію; винесення лічильників обліку світла назовні; інші питання. Суд критично оцінює твердження відповідача, що вищевказане рішення, яке оформлено протоколом зборів уповноважених від 19.03.2017 року прийнято всупереч вимогам Закону України «Про кооперацію» та вимогам Статуту «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль», оскільки порушення порядку скликання вказаних загальних зборів та прийняття рішення не уповноваженими членами гаражного кооперативу жодним доказом не підтверджено. Згідно з п.6.5 Статуту (в редакції від 2018р.) фінансово член Кооперативу відповідає перед Кооперативом коштами, необхідними для Кооперативу матеріалами або устаткуванням, трудовою участю, а також своїм особистим нерухомим майном, яке знаходиться на території Кооперативу, в т.ч. гаражем (боксом). Зокрема, преамбулою до п.14.1 Статуту (в редакції 2018р.) зазначено, що вступні, експлуатаційні (щорічні та цільові) внески є обов`язковою умовою членства у Кооперативі. Згідно Довідки обслуговуючого гаражного кооперативу «Східний - Тернопіль» № 64 від 27.11.2019 року [PERSON] має наступну заборгованість: за 2016 рік - 150 грн., за 2017 рік - 460 грн., за 2018 рік 600 грн., за 2019 рік - 600 грн. Сукупний розмір заборгованості по сплаті членських внесків становить 1810,00 грн. Згідно із ст. 8 Закону України "Про кооперацію" статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Відповідно до ст.12 Закону України "Про кооперацію" основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). [PERSON] , є ветераном війни та особою з інвалідністю II групи, що підтверджується посвідченням ВП №309864 від 05.09.2006 року та пенсійним посвідченням №1529314556 від 25.09.2012 року. Кооперативні організації своїм членам забезпечують соціально-економічні гарантії, відповідно до Закону України «Про кооперацію». Законодавством України, зокрема Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» надаються пільги, переваги та соціальні гарантії інвалідам та ветеранам війни. Так згідно ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», на всіх автостоянках незалежно від форми власності, які є суб`єктами господарської діяльності чи належать цим суб`єктам, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів, що належать громадянам (крім автостоянок - гаражних кооперативів), і охороняються, облаштовуються місця для безоплатного зберігання (за рахунок коштів місцевих бюджетів) транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті. Кількість місць на автостоянці для безоплатного зберігання транспортних засобів встановлюється за поданням відповідного органу місцевого самоврядування відповідно до потреби з позначенням цих місць дорожніми знаками та відповідною розміткою. Порядок надання пільг власникам транспортних засобів, зазначених у частині шостій цієї статті, на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування та на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги щодо зберігання транспортних засобів (крім автостоянок - гаражних кооперативів), визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 2 Порядку надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 585, право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів надається: водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю (далі - водії); громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, що є власниками транспортних засобів і перевозять осіб з інвалідністю (далі - організації). Не мають права на безоплатне зберігання транспортних засобів згідно з цим Порядком фізичні та юридичні особи, зазначені в абзацах другому і третьому цього пункту, що є власниками гаражів, розташованих на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, де зареєстровані такі особи. Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що органи місцевого самоврядування: встановлюють з урахуванням потреби кількість місць для безоплатного зберігання транспортних засобів водіїв та організацій (далі - місця для безоплатного зберігання транспортних засобів) на всіх автостоянках незалежно від форми власності, що є суб`єктами господарської діяльності або належать зазначеним суб`єктам, які надають послуги із зберігання транспортних засобів, що належать громадянам (крім автостоянок - гаражних кооперативів), і охороняються. Аналізуючи вказані нормативні акти суд приходить до висновку, що Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» надаються пільги, переваги та соціальні гарантії інвалідам та ветеранам війни, однак пільги на сплату членських внесків у гаражному кооперативі не передбачені, а відтак відповідач у повному обсязі несе обов`язок зі сплати членських внесків у гаражному кооперативі членом якого він є. Із долучених відповідачем [PERSON] фототаблиць вбачається, що перед гаражем [ADDRESS] , що належить відповідачу встановлено бетонні блоки із написом власність кооперативу. Згідно листа ГУНП в Тернопільській області від 31.10.2019 року вбачається що за зверненням [PERSON] , щодо безпідставного вимагання оплати за користування гаражем та загородження блоками проїзду до гаражу проведена перевірка за результатами якої на голову кооперативу [PERSON] було складено адміністративний протокол серії АПР18 №176800 за ст. 186 КУпАП, який було направлено для розгляду адміністративної комісії Тернопільської міської ради. Листом Тернопільської місцевої прокуратури від 12.12.2019 року, за результатами розгляду звернення [PERSON] щодо оскарження рішення адміністративної комісії Тернопільської міської ради прийнятого за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно голови гаражного кооперативу «Східний -Тернопіль», [PERSON] , повідомлено заявнику, що прокуратура не наділена повноваженнями перевірки законності притягнення громадян до адміністративної відповідальності. Матеріали справи не містять доказів неправомірності дій голови гаражного кооперативу «Східний-Тернопіль», щодо [PERSON] , відповідач не звертався до суду з позовом щодо усунення перешкод в користуванні гаражем, а відтак на думку суду відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту чинення йому позивачем перешкод в користуванні гаражем з 2016 по грудень 2019 року. Доказів на спростування заявленої до стягнення суми заборгованості по сплаті членських внесків за період 2016-2019 року в розмірі 1810,00 грн. суду відповідачем не представлено. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті членських внесків за період 2016-2019 року в розмірі 1810,00 грн. підлягають до задоволення, як такі що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч.1 ст. 624 ЦК України). Пунктом 4.2 Статуту (в редакції від 01.08.2010 р.) встановлено, що в разі несплати внесків у встановлений термін, член кооперативу сплачує щомісячно пеню у розмірі 10% від загальної суми внесків. Протоколом Зборів Уповноважених гаражного кооперативу «Східний - Тернопіль» від 19.03.2017 року погоджено внесення зміни до п.4.2. Статуту із вказівкою, що погашення боргу прирівнюється до суми членського внеску на момент оплати по заборгованості та нарахування пені в розмірі 10% від загальної суми внесків. Сплата внесків має відбуватися поквартально. Так, сума боргу станом на 19.03.2017р. становить 150 грн. (борг за 2016р.) Згідно п.4.2 Статуту (в редакції від 21.07.2017) в разі несплати внесків у встановлений термін, погашення боргу прирівнюється до суми членського внеску на момент оплати заборгованості та нараховується пеня в розмірі 10% від загальних внесків. Відповідно до п.14.4. Статуту (в редакції від 2018 р.) за несвоєчасну сплату внесків член Кооперативу і асоційований член Кооперативу сплачує неустойку у формі пені. Пеня нараховується за кожен день несплати членських внесків за весь період заборгованості і незалежно від строку заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки. Порядок сплати експлуатаційних (щорічних та цільових) членських внесків визначений п.14.2.4 Статуту, а саме, внески сплачуються в касу Кооперативу готівкою або за погодженням Правління Кооперативу безготівково на поточний банківський рахунок поквартально до 20 числа першого місяця поточного кварталу. Відповідно до складеного позивачем розрахунку пені, загальний розмір пені за прострочення сплати членських внесків за період з 01.01.2017 року по 15.12.2019 року становить 949,79 грн. (формула нарахування пені виглядає так: сума заборгованості : 100% * (ставка НБУ/подвійна ставка НБУ/ розмір % згідно Статуту) : 365 (днів в році) * кількість прострочених днів. Вказаний розрахунок судом перевірений та є арифметично вірним. Однак в силу п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України) враховуючи спеціальну позовну давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік, зважаючи що з позовом до суду позивач звернувся 24.12.2019 року, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення пені в розмірі 477,88 грн. за період з 24.12.2018 року по 24.12.2019 року. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати від невиконаних зобов`язань складають 211,63 грн., а 3% річних - 82,00 грн. Вказаний розрахунок є арифметично вірним та обґрунтованим. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем, які підлягають захисту шляхом стягнення із [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» 1810,00 грн. заборгованості по сплаті членських внесків, 477,88 грн. пені, 82,00 грн. - 3% річних, 211,63 грн. - інфляційних втрат. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач [PERSON] належить є ветераном війни, особою з інвалідністю II групи та звільнений від сплати судового збору, а відтак в силу ст. 141 ЦПК України Обслуговуючому кооперативу «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» слід відшкодувати з державного бюджету 1921, 00 грн. судового збору. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»). З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача представляє адвокат Братівник І.В. згідно ордеру серії ТР №060270 від 23.12.2019 року. Квитанцією до прибуткового касового ордера №72 від 22.11.2019 року підтверджується факт отримання адвокатом Братівник І.В. від Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Східний-Тернопіль» коштів в сумі 3000,00 грн. згідно Договору про надання професійної правничої допомоги від 21.11.2019 року. Договір про надання правничої допомоги від 21.11.2019 року в матеріалах справи відсутній, обсяг наданих послуг, розрахунок витрат на правову допомогу суду не представлено. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.5 цієї статті ЦПК). Враховуючи наведені норми та заперечення відповідача проти розміру відшкодування судових витрат, з огляду на обсяг матеріалів справи, який є не значним, те що справа не відноситься до справ значної складності, зважаючи на кількість судових засідань в яких брав адвокат участь у справі, суд вважає, що заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в суді є неспівмірним ні за обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ні за складністю і об`ємом справи, тому підлягає зменшенню до 500,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial