Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивач ПАТ "Укрсиббанк" звернувся до суду з даним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути з них в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 41851,21 доларів США заборгованості за кредитом та 16559,52 гривень пені , а також судові витрати. В обгрунтування позову зазначає, що 10 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсибанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11358017000. За умовами даного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 58000 доларів США зі сплатою 14% річних при умові повернення кредиту не пізніше 09.06.2023 року згідно з графіком погашення. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання позичальником між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 11358017000 від 10.06.2008 року. Оскільки позичальник належним чином зобов'язання не виконував, то станом на 19.02.2015 року утворилася заборгованість у вказаній сумі. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати припиненим договір поруки, оскільки жодної із додаткових угод він не підписував, згоди на зміну графіку погашення кредиту він не надавав. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином , надали заяви про розгляд справи без їх участі. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу без участі сторін та без фіксації технічними засобами. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" підлягають до часткового задоволення, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк", яке у подальшому перейменовано на ПАТ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11358017000 ,відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 58000 доларів США строком до 09.06.2023 року з щомісячною сплатою 14% річних. Відповідно до вказаного договору [PERSON] зобов'язувався відповідно до графіку гасити кредит та сплачувати відсотки. Договором встановлено фінансову відповідальність позичальника при виникненні заборгованості за її прострочення. Також 10 червня 2008 року між АКІБ "Укрсиббанк" та [PERSON] укладено договір поруки № 1135801700 /п, згідно з яким [PERSON] поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Оскільки позичальник [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, станом на 19.02.2015 року має заборгованість в сумі 41851,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.02.2015 року становить 1121598,78 гривень, яка підтверджується розрахунками позивача. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не оскаржується , не спростована. Відповідно до вимог ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.За змістом ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору.У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах,встановлених договором , а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі і шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника видав вказану в договорі суму кредиту. Однак, відповідач [PERSON] вказаних в договорі коштів не сплачує, внаслідок чого створилася заборгованість в сумі 41851,21 доларів США, з яких: - 37700,14 доларів США - заборгованість за кредитом; - 4151,07 доларів США - заборгованість по процентам. Сума заборгованості [PERSON] по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит станом на 19.02.2015 року становить 16559 гривень 52 копійки ,з яких: - 8685,24 гривні - пеня за прострочення сплати кредиту; - 7874,28 гривень - пеня за прострочення сплати процентів. Суд відмовляє відповідачу [PERSON] у задоволенні заяви про зменшення пені. Норма ч.3ст.551 ЦК України надає суду право зменшити розмір пені, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення . Істотними обставинами в розумінні ч.3ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майновий, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання) п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"). Суд не може зменшити розмір пені за ч.3ст.551 ЦК України, оскільки її розмір не перевищує розміру збитків (пеня - 16559,52 гривні, а збитки 41851,21 долар США). За умовами договору поруки [PERSON] зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність є солідарною. Відповідно до ст.533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. За правилами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі,що і боржник,включаючи сплату основного боргу,процентів,неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ч.1ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,які виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено,що припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору,яким визначено обсяг зобов'язань боржника,забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте , якщо в договорі поруки передбачено,зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладання окремої угоди,то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя,внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання поруки такою,що припинена. У пункті 2.1 договору поруки банк і поручитель домовилися, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником,внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Проте, 16 грудня 2008 року (а.с.27) між АКІБ"Укрсиббанк" та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 10 червня 2008 року, згідно якої змінено строк сплати процентів. 25 грудня 2009 року між АТ "УкрСиббанк" та [PERSON] укладено додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту від 10 червня 2008 року, за умовами якої змінено графік погашення кредиту. Зазначені додаткові угоди між банком та позичальником [PERSON] не були узгоджені з поручителем [PERSON]. Таким чином, зі змісту ст.559ч.1 ЦК України вбачається,що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання , які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі підвищення розміру процентів;відстрочення виконання , що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що порука [PERSON] є припиненою, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутні. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial