Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Первомайський міжрайонний прокурор Харківської області звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ-3» про стягнення орендної плати за договором оренди землі, пені, розірвання договору та повернення земельної ділянки. Просить суд стягнути з відповідача по справі на користь особи, інтереси якої прокурор представляє в суді, заборгованість по орендній платі за 2013 рік в розмірі 5736,70, пені в розмірі 483,32 грн., розірвати договір оренди землі та повернути земельну ділянку позивачу. Позов обґрунтовує тим, що станом на 01.08.2014 року існує заборгованість по орендній платі за 2013 рік. За несвоєчасне виконання зобов'язань за договором відповідач повинен сплатити пеню позивачу по справі. Систематичне порушення зобов'язань за договором, у вигляді несвоєчасної виплати орендної плати, на думку прокурора є підставою для розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки позивачу. Прокурор в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю не надходило. За таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За ч.1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640, ч.2 ст.125 ЗК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що позивач є власником спірної земельної ділянки. З огляду на ст.13 Закону №161-Х1У договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Сторони по справі уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки. Згідно зі ст.21 Закону №161-Х1У орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується Орендарем у формі та розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки землі, що складає 2353,00 грн. та сплачується в грошовій формі та може виплачуватися у вигляді сільгосппродукції чи надання сільськогосподарських послуг на відповідну суму. Пунктом 13 Договору передбачено, що орендна плата переглядається один раз на рік. Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься до 30 жовтня кожного року. Згідно вимог ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість по орендній платі, що підтверджується поясненнями даними особою інтереси якої представляє прокурор в суді самому прокурору. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими, особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, на час ухвалення рішення відсутній предмет спору щодо стягнення заборгованості за договором оренди землі за 2013 рік, а тому дана позовна заява задоволенню не підлягає. Однак, з матеріалів справи достовірно вбачається несвоєчасність виплати орендної плати за 2013 рік. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Пунктом 14 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожний день прострочення. При перевірці розрахунку суми пені, яка підлягає стягненню, встановлено арифметичну помилку, а тому сума, яка підлягає стягненню, становить 411,07 грн. Суд виходить з наступного: період за який нараховується пеня з 31.10.2013 року по 08.08.2014 року. Сума заборгованості 4876 грн. 15 коп. (а.с. 8). Пеня за весь період прострочення 411,07 грн. Позовні вимоги про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки задоволенню не підлягають з наступних підстав. Наявність несвоєчасної виплати по орендній платі розцінюється судом, як порушення умов Договору. При прийнятті рішення суд з урахування правової позиції щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати викладеної в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, відповідно до якої Верховний суд зробив висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання, вважає, що позивачем не надано суду доказів, які б стали підставою для припинення права користування земельною ділянкою та задоволення позову. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд вважає, що факт систематичного порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, щодо виплати орендної плати у 2013 році у спірних правовідносинах не доведений. Крім того, несвоєчасна виплата орендної плати по своїй правовій природі є простроченням платежу та не є систематичною несплатою орендної плати. Договором передбачені наслідки порушення строків виплати орендної плати, а саме наявність права на стягнення пені за неналежне виконання зобов'язань за договором. На підставі викладеного,

Outcome: partial