Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~19 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приват Банк" / далі банк / та [PERSON] / далі позичальник / був укладений кредитний договір № DNU0GA00001596, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 36500 доларів США на термін до 19 березня 2028 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 29 травня 2015 року в сумі 46410,20 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом 34\~185,44 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7086,39 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 197,58 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2756,46 доларів США: крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) 11,88 доларів США; штрафу (процентна складова) 2209,44 доларів США. Представник банку вважає неправомірними позовні вимоги позичальника і вважає, що реструктуризація боргу є правом, а не обов'язком банку, тому просить в задоволенні зустрічного позову відмовити і стягнути з відповідача на користь банку вказану заборгованість. Крім того, представник банку просить стягнути з відповідача 3 654 гривень судового збору. Представник позичальника позовні вимоги не визнала і пояснила, що між сторонами дійсно був укладений кредитний договір, який [PERSON] виконувався належним чином протягом чотирьох років, поки не змінився курс долара США. Вона вважає, що банк безпідставно поклав ризик зміни курсу валют на позичальника і просить позов банку не задовольняти. Крім того, підтримуючи позовні вимоги [PERSON] вона пояснила, що банк безпідставно відмовив позичальнику в реструктуризації боргу, як те передбачено п. 12 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів". Тому вона вважає, що величина заборгованості повинна обраховуватися за курсом валют на день укладення договору і просить відмовити в задоволенні первісного позову, задовольнивши зустрічний позов, зобов'язавши банк встановити курс для погашення кредитного договору 5,05 грн. за 1 долар США і вважати заборгованість за кредитним договором у розмірі 234371,51 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~ банку мають бути частково задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між банком та позичальником на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № DNU0GA00001596 від 19 березня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких позичальник отримав кредит у розмірі 36500 доларів США на термін до 19 березня 2028 року. Але позичальник, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 29 травня 2015 року 46410,20 доларів США, і ця заборгованість складається з заборгованості за кредитом 34\~185,44 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7086,39 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 197,58 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2756,46 доларів США: крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) 11,88 доларів США; штрафу (процентна складова) 2209,44 доларів США. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позичальник не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту. При цьому суд не може прийняти до уваги посилання позичальника на п. 12 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки вказана норма передбачає право, а не обов'язок кредитодавця провести реструктуризацію боргу, що позбавляє суд можливості зобов'язання банку виконати таку дію і встановити курс для погашення кредиту 5,05 грн. станом на день укладення кредитного договору, змінивши таким чином величину заборгованості до 234371,51 грн., як про те просить позичальник. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті. Наведені обставини свідчать про неможливість задоволення зустрічного позову. Банк, звертаючись до суду з позовом до позичальника просить стягнути на свою користь як пеню, так і штраф. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання /ч.2 ст. 549 ЦК України/. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання /ч.3ст. 549 ЦК України/. За положенням ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільної відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пенні відбувається за кожен день прострочення. У той час, згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів. Позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +5 % від суми позову. Враховуючи вищевикладе та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Таким чином, вимоги банку позичальника про стягнення штрафу (фіксована частина) 11,88 доларів США, штрафу (процентна складова) - 2209,44 доларів США задоволенню не підлягають. А часткове задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 3654 гривень судового збору.

Outcome: dismissed