Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

У серпні 2019 року АТ "ОТП Банк" звернулось до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 05 червня 2018 року між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 26097,00 грн. на споживчі цілі та придбання послуг зі строком кредитування до 05 червня 2020 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує належним чином. У зв`язку з цим, станом на 01 серпня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 26249,16 грн., яка складається з наступного: 26097,00 гривень - заборгованість за кредитом, 2,16 грн. - заборгованість за відсотками, 150грн. - комісія. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яку завчасно вручено. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 05 червня 2018 року між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 26097,00 грн. зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитом та строком користування з 05 червня 2018 року до 05 червня 2020 року (а.с. 4-8). Згідно умов укладеного договору, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком №1 "Графік платежів", що є його невід`ємною частиною. Встановлено, що позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, в саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання по погашенню кредиту своєчасно не виконує, внаслідок чого станом на 01 серпня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 26249,16 грн., а саме: 26097,00грн. - заборгованість за кредитом, 2,16 грн. - заборгованість за відсотками, 150,00грн. - комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.13). Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв`язку з невиконанням умов Договору 09 квітня 2019 року позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про дострокове повернення кредитних коштів та заборгованості за кредитом (а.с.12), яка відповідачем не виконана. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань по договору матеріали справи не містять. Таким чином, є підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та відсотками, оскільки наявність такої підтверджена розрахунками, а обгрунтованість нарахування випливає з умов кредитного договору. Разом з тим, щодо нарахування банком заборгованості за несплаченими комісіями за обслуговування кредиту слід зазначити наступне. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16. Таким чином, у задоволенні вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості по комісії у розмірі 150 грн. слід відмовити, оскільки її нарахування суперечить закону. Також, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу банк не зазначив. Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення у частині стягнення з відповідача заборгованості за крдитом у сумі 26097 грн., та заборгованості за відсотками 2,16 грн., а всього у розмірі 26099,16 грн. В задоволенні решти позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам (1921 грн. х 26099,16 грн. : 26249,16 грн.).

Outcome: approved