Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі Відповідач), про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовної заяви, зазначила, що 18.10.2003 року вона уклала з Відповідачем шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадського стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №594. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. нажаль на теперішній час, стосунки з Відповідачем не склалися, у зв'язку із чим Позивач вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Справа знаходиться на розгляді у Центрально-Міському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Син проживає разом з Позивачем у бабусі і дідуся (її батьків) , та знаходиться на її утриманні. Вони з сином змушені були з'їхати з постійного місця проживання за місцем реєстрації. Відповідач мешкає окремо, з іншою сімєю в будинку №12 по вулиці Херсонській у місті Кривому Розі. Спір щодо вирішення питання поділу майна (зазначеного будинку), вирішується окремо. Від-носно по наданню ним матеріальної допомоги на утримання сина носить мінливий характер, а останній час, починаючи з початку жовтня 2016 року взагалі допомоги не надає, хоча є працездатним та може надавати таку допомогу. Реальний розмір доходу Відповідача становить 10 000 грн. В сил закону він зобов'язаний утримувати сина, інших неповнолітніх дітей Відповідач не має, аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ними не досягнуто, у зв'язку із Позивач змушена звернутись до суду. У зв'язку із вище викладеним, тому Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. У судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила стягнути з Відповідача аліменти на утримання сина. Представник позивача [PERSON] просила позовні вимоги Позивача задовольнити та стягнути з Відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 від усіх видів його длходів. Присутній у судовому засідання відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав часткового, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини а не визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів, починаючи з 01 жовтня 2016 року, Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 18 жовтня 2003 року року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Центрально-міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №594 (зворот а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.9), та не заперечується Відповідачем. Позивач потребує матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, оскільки Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини Відповідач не надає. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, п. 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно акту від 16.11.2016 року, складеного зі слів сусідів, та завіреного квартальною уповноваженою дільниці №32 син проживає з Позивачкою (а.с. 11). В судовому засіданні сторони по справі не заперечувалась обставини, що син мешкає з Позивачем. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням наведеного, враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, працює у ПАТ "АрселорМіттал [PERSON] Ріг", отримує регулярний дохід, інших неповнолітніх осіб та непрацездатних батьків не має, аліменти на користь третіх осіб не сплачує, допомогу на утримання сина добровільно не надає, а також з урахуванням того, що позивач працює ФОП, на та її заробітної плати не вистачає для забезпечення потреб їх дитини у повному обсязі, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у вигляді 1/4 частини з усіх видів його за-робітку (доходу) до досягнення сином повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обста-винами справи та сприятиме меті зобов'язання щодо утримання. Крім того, згідно ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів з 01 жовтня 2016 року, слід починати стягнення аліментів з 01 жовтня 2016 року, оскільки це не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому сума судового збору у розмірі 551,20 грн., також підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial