Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої пошкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, працюючи тривалий час на ДП "шахта "Петровська"", при виконанні трудових обов'язків отримав професійне захворювання, яке у нього виявлено починаючи з 1993 р. на підставі первинного висновку МСЕК від 01 вересня 1994 р., яка йому вперше встановила стійку втрату професійної працездатності внаслідок зазначеного професійного захворювання на 25%. Пошкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання йому завдано моральну шкоду, яку відповідач відмовляється відшкодовувати. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача 8 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений до суду повторно не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності тому суд розглядає справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні відповідними документами встановлено, що з 09 квітня 1975 р. до 02 серпня 1995 р. позивач працював на підземних роботах ДП "шахта "Петровська"" (а.с. 18-19) У відповідності зі ст. 153 КЗпП забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. В судовому засіданні встановлено, що умови праці позивача в шахті імені Челюскінців не відповідали вимогам ст. 153 КЗпП, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання від 29 березня 1993 р. ( а.с. 21) Зазначені умови праці стали причиною професійного захворювання позивача, яке у нього вперше виявлено 01.09.94 р. (а.с. 4). Висновком МСЕК від 01 вересня 1994 р. встановлено, що внаслідок зазначеного професійного захворювання позивач втратив працездатність на 25%. (а.с. 4). Пошкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання позивачеві завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршенням життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП відшкодування працівнику моральної шкоди у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, провадиться власником або уповноваженим ним органом в порядку, встановленим законодавством. В судовому засіданні на основі аналізу приведених вище доказів вірогідно встановлено вину відповідача у спричинені позивачеві моральної шкоди внаслідок пошкодження здоров'я, що є підставою для задоволення його позову. Згідно з абз. 5 п. 11 "Правил відшкодування власником підприємства, установи та організації …", затвердженим Постановою КМ України від 18.07.94 р. в редакції від 03.10.97 р. розмір відшкодування моральної шкоди не може перевищувати 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян незалежно від інших будь-яких виплат. Враховуючи глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу пошкодження здоров'я внаслідок професійного захворювання, ступінь втрати ним професійної працездатності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача максимальний розмір компенсації в порядку відшкодування моральної шкоди, частково задовольнивши позов, а саме: 150 х 17 = 2550 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial