Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в Берегівський районний суд з позовом ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди зазначивши, що наказом в.о. генерального директора ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" від 12.09.2014 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за нібито недобросовісне відношення до своїх службових обов'язків та за грубу поведінку на робочому місці 12.09.2014 року. Позивачка вважає вказаний наказ № 50-к від 12.09.2014 року незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів керівництва ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття", оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та не вела себе грубо. Крім того, їй не видано довідки про середню заробітну плату для оформлення субсидії, що свідчить про упереджене ставлення до неї керівництва підприємства. У зв'язку з чим, просила суд стягнути в її користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Відповідачем ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" було подано письмове заперечення, згідно якого вони позов не визнали та ствердили, що [PERSON] 12.09.2014 року порушила свої трудові обов'язки, а саме проігнорувала потреби жінки-інваліда з коляскою піднятися східцями фойє готелю і на зауваження інспектора з кадрових питань учинила скандал у присутності відпочивальників. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Позивачка [PERSON] пояснила, що працює на посаді адміністратора-касира готелю ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" з 01.07.2014 року і по даний час. 12.09.2014 року біля 12 години вона знаходилася на робочому місці та оформила на поселення двох жінок, в тому числі і жінку -інваліда. Оскільки заброньований ними номер ще не звільнився, і поселення згідно розпорядку проходить з 13 години, тому дані жінки очікували свого поселення в фойє готелю. Після звільнення їх номера дані жінки були поселені в готель. Жодних скарг, нарікань чи зауважень на її роботу з боку клієнтів не надходило. Щодо, доповідної записки [PERSON], то дійсно така намагалася давати їй вказівки, однак зважаючи що адміністратор готелю підпорядковується лише завідуючому готелю, тому їй було відмовлено у виконанні її вказівок. При цьому, жодних грубощів, а тим більше скандалу в присутності відпочиваючих не було. Також, що [PERSON] є інспектором по кадрам їй не було відомо, оскільки дану посаду на той час займала інша особа. Крім того, їй не пропонувалося надати жодних пояснень і відповідно ніякого акту з цього приводу не складалося. З наказом про оголошення догани було ознайомлено лише 26.09.2014 року, що є порушенням ст. 149 КЗпП України. Представник відповідача ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, [PERSON] працює на посаді адміністратора-касира з 01.07.2014 року і по даний час готелю ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття". Згідно наказу в.о. генерального директора ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" від 12.09.2014 року [PERSON] притягнута до дисциплінарної відповідальності за недобросовісне відношення до своїх службових обов'язків та за грубу поведінку на робочому місці 12.09.2014 року. З даним наказом [PERSON] ознайомлено 26.09.2014 р. і заперечує його правомірність (а.с. 7). Підставою даного наказу зазначено службову записку інспектора з кадрів [PERSON] від 12.09.2014 р. та акт про відмову від надання письмового пояснення (а.с. 15 -17, 18). В той же час згідно заяви [PERSON] від 26.09.2014 року вбачається, що перевірки по службовій записці не проводилось, комісії по розслідуванню факту зазначеного в службовій записці не створювалося, пояснення не відбиралося (а.с. 30). У наказі не зазначено, в чому проявилося порушення трудової дисципліни, відсутня вказівка на фактичні обставини, які стали причиною для застосування заходу дисциплінарного стягнення, не містить нормативних посиланнь, тобто не зазначено назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно-правового акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності, не відображена вказівка про необхідність доведення наказу до відома працівника, роз'яснення права на оскарження. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один захід стягнення - догана або звільнення. Як вбачається зі змісту наказу на [PERSON] накладено дисциплінарне стягнення за недобросовісне відношення до своїх службових обов'язків та за грубу поведінку, а не за порушення трудової дисципліни. Суд, враховуючи вимоги ст. 147 КЗпП України прийшов до висновку, що накладання дисциплінарного стягнення на позивачку за недобросовісне відношення до своїх службових обов'язків та за грубу поведінку не є підставою для цього так як ст. 147 КЗпП України передбачено дисциплінарне стягнення тільки за порушення трудової дисципліни. Статтею 149 КЗпП України передбачено порядок застосування дисциплінарного стягнення, а саме, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення . За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується під розписку. Як встановлено судом, пояснень від [PERSON] керівництво ПОГ ЕВП УСБ "Закарпаття" не відбирало і не пропонувало це зробити, тобто керівництво підприємства порушило порядок застосування дисциплінарних стягнень. Проте, відповідачем порушена процедура накладення стягнення щодо [PERSON], а саме: пояснення від порушника трудової дисципліни не відібрані, стягнення під розписку у втсновлений законом термін не повідомлене. Посилання відповідача на акт від 12.09.2014 року про відмову [PERSON] надати пояснення, суд не приймає до уваги, оскільки такий не зареєстрований, тобто відсутні докази його складання у зазначений день. Крім того, як вбачається із показів свідків відсутній сам факт вчинення дисциплінарного проступку. Так, завідуюча готелем [PERSON] в судовому засіданні показала, що 12.09.2014 року під час зміни [PERSON] на її підлеглу жодних скарг від проживаючих в готелі та від інших працівників готелю не поступало. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що 12.09.2014 року виконував обов'язки охоронця в готелі і постійно знаходився у фойє готелю. При цьому, жодних скандалів під час зміни не було, жодних конфліктів із проживаючими не відбувалося. Також, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що 12.09.2014 року саме вона виконувала обов'язки інспектора по кадрам і їй не відомо жодних скарг відносно [PERSON] та ствердила, що жодних ексцесів в той день не було. Таким чином, суд приходить до висновку, про відсутність будь яких обґрунтованих підстав для винесення догани [PERSON] за недобросовісне відношення до своїх службових обов'язків та за грубу поведінку на робочому місці, оскільки таке не знайшло свого підтвердження, а наказ про накладення дисциплінарного стягнення не можна вважати постановленим законно. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди на думку суду задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав і інтересів призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Позивачкою [PERSON] не наведено доказів завдання їй моральної шкоди, розрахунків щодо визначення її розміру. У задоволені вимоги про надання довідки про заробітну плату слід також відмовити, оскільки на час розгляду справи ця вимога відповідачем вже виконана, що підтвердила в суді позивачка. На підставі викладеного,

Outcome: partial