Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

28 травня 2021 року керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області Кандзьоба М. С. в інтересах Державної екологічної інспекції у Вінницькій області звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Хмільницька міська ОТГ, про стягнення шкоди,заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев в сумі 10 388 грн. Позов мотивований тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 010966 від 29 січня 2021 року, складеним головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Грабарівським О. В., [PERSON] в січні 2020 року здійснив самовільне видалення дерев породи "Акація"до ступеню припинення росту на загальноміських землях біля вул. Тургенєва в межах міста Хмільник Вінницької області на території Хмільницької міської ОТГ Хмільницького району Вінницької області, чим порушив ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", п. 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045 та заподіяв шкоди інтересам територіальної громади. В подальшому постановою про накладення адміністративного стягнення від 10 лютого 2020 року № 06/059, складеною головним спеціалістом відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу [PERSON] , на підставі ст. ст. 153, 242-1, 283, 284, КупАП, ст. 10 10 Закону України "Про рослинний світ", п. 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. Дана постанова [PERSON] не оскаржувалась та набрала законної сили 20 лютого 2020 року, штраф сплачено не було. Відповідно до розрахунку розміру збитків від 10 лютого 2020 року, проведеного спеціалістами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 1999 року № 559 "Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міста та інших населених пунктів", розмір збитків, заподіяних [PERSON] , складає 10 388 грн. [PERSON] 27 листопада 2020 року за № 3548/6/20 Держаною екологічною інспекцією у Вінницькій області надіслана претензія щодо можливості в добровільному порядку відшкодувати збитки збитки, завдані державі в розмірі 10 388 грн., однак, шкода, яка заподіяна незаконною порубкою дерев, залишилась невідшкодованою, тому просив стягннути вказану суму шкоди з відповідача. Ухвалою суду від 7 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду (в копії позивачу) відзиву на позовну заяву, з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідач у встановлений законом строк відзиву, заяв чи клопотань до суду не подав. Представник третьої особи пояснень, заяв чи клопотань до суду не подав. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Як вбачається з протоколу № 010966 про адміністративне правопорушення від від 29 січня 2020 року, [PERSON] в січні 2020 року здійснив самовільне видалення дерев породи "Акація"у кількості 8 штук, до ступеню припинення росту на загальноміських землях біля вул. Тургенєва в межах міста Хмільник Вінницької області на території Хмільницької міської ОТГ Хмільницького району Вінницької області, чим порушив ст. 10 Закону України "Про рослинний світ", п. 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045. Постановою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області № 06/059 від10 лютого 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Копія вказаної постанови була надіслана [PERSON] 11 лютого 2020 року рекомендованим листом з повідомленням. Дана постанова [PERSON] не оскаржувалась та набрала законної сили 20 лютого 2020 року, штраф сплачено не було. Як вбачається із розрахунку розміру збитків, заподіяних незаконною порубкою дерев та кущів в зелених насадженнях на території міста (населеного пункту), здійсненого у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 8 квітня 1999 року № 559 із змінами згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року № 1789, постанови Кабінету Міністрів України від 1 лютого 2012 року № 111, розмір збитку завданого державі становить 10 388 грн. Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області за № 3548/6/20 від 27 жовтня 2020 року на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію щодо можливості в добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані державі в розмірі 10 388 грн. Однак, у наданий для добровільного відшкодування збитків строк, відповідачем заподіяну шкоду не сплачено. Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Аналогічні за змістом положення також містяться в ст. 324 ЦК України. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Із ст. 145 Конституції України вбачається, що права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва прокурором інтересів держави в суді є порушення або загроза їх порушення, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежно здійснює відповідний суб`єкт владних повноважень. Відповідно до ст. 66 Конституції України передбачено кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», визначено, що спеціальне використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. Згідно до п. п. 3, 4 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера. Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою. Статтею 40 Закону України «Про рослинний світ» передбачено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні, зокрема, у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Статтею 153 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка. Згідно ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2021 рік у частині доходів є надходження, визначенні частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених пунктом 17 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, а також визначений перелік надходжень. Згідно пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Пунктом 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, шкода, заподіяна порушенням природоохоронного законодавства, відшкодовується шляхом перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради, на адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вказаному вище співвідношенні. Судом встановлено, що постановою Державної екологічної інспекції у Вінницькій області відповідача було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Вказана постанова набрала законної сили. Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що відповідачем внаслідок незаконної порубки дерев було завдано навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 10 388 грн. При цьому, доказів на спростування вини, та, як наслідок, спростування заподіяння шкоди на заявлену суму 10 388 грн. відповідачем до суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір підлягає розподілу згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved