Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] у серпні 2020 року звернулась до суду із позовом до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області (далі Вовчанська РДА), Служби у справах дітей Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області (далі ССД), [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що з 19.05.2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який було розірвано рішенням суду від 03.04.2020 року. За час перебування у шлюбі 30.12.2016 року був народжений син [PERSON] , який проживає із нею за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] проживає у орендованій квартирі у м. Вовчанську. За рішенням суду від 06.02.2020 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина. [PERSON] періодично бачився із сином за її місцем проживання, однак ставив питання про можливість забрати сина із собою на декілька днів, на що вона заперечувала виходячи з віку дитини, необхідності дотримання певного режиму та харчування. [PERSON] 27.05.2020 року звернувся із заявою до ССП, в якій просив становити йому години спілкування із сином. Без її виклику, без проведення із нею бесіди та без отримання документів, пов`язаних з питанням виховання сина, 27.05.2020 року ССП склала висновок. Вказані дії вважає незаконними, оскільки син зареєстрований фактично проживає із нею у м. Харкові. Крім того, вона не була належним чином сповіщена про час та місце проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини Вовчанської РДА (далі Комісія), натомість просила відкласти вказане засідання та не проводити за її відсутності. Незважаючи на її заяву та встановлені на той час карантинні обмеження, Комісія 28.05.2020 року розглянула заяву [PERSON] та ухвалила незаконне рішення № 6 від 28.05.2020 року. На підставі вказаного рішення Комісії, було видане незаконне розпорядження Вовчанської РДА № 80 від 02.06.2020 року, яке вона фактично отримала 28.07.2020 року. З рішенням Комісії стосовно порядку виховання сина вона не згодна, оскільки тимчасове відвідування дитиною бабусі та дідуся на території Вовчанського району не свідчить про зміну місця проживання дитини, а отже Комісія та Вовчанська РДА діяли поза межами своїх компетенцій. Встановлений графік побачень не відповідає інтересам сина, оскільки він встановлений без урахування його малолітнього віку. При розгляді заяви [PERSON] була порушена процедура, встановлена Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою КМУ за № 866 від 24.09.2008 року. Просила визнати протиправним та скасувати рішення Комісії за № 6 від 28.05.2020 року та розпорядження Вовчанської РДА № 80 від 02.06.2020 року про визначення [PERSON] способу участі у вихованні та спілкування з малолітнім сином [PERSON] ; стягнути на її користь витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. Ухвалою суду від 12.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справа призначена до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 17.11.2020 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 09.11.2021 року співвідповідачів Вовчанську РДА та Комісію замінено на належних співвідповідачів Чугуївську районну державну адміністрацію Харківської області (далі Чугуївська РДА) та Службу у справах дітей Вовчанської міської ради Харківської області (далі ССД Вовчанської міськради), відповідно, як правонаступників. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином. Позивач надала заяву про підтримання заявлених вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник співвідповідача Чугуївської РДА в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Представник співвідповідача ССД Вовчанської міськради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Співвідповідач [PERSON] під час судового розгляду позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Суд, вислухавши пояснення співвідповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] та [PERSON] з 19.09.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.04.2020 року (а.с. 16-18). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] , разом із сином [PERSON] зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). З [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] з 04.12.2019 року (а.с. 12-15). Згідно повідомлення завідувача КП «Дошкільний навчальний заклад (ясла садок) № 345 комбінованого типу Харківської міської ради» № 01-01-98/40 від 31.07.2020 року, дитина [PERSON] відвідує вказаний комунальний заклад з 14.08.2018 року, мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23-24). [PERSON] 22.05.2020 року звернувся із письмовою заявою до голови Вовчанської РДА щодо визначення способу участі у вихованні його малолітнього сина [PERSON] (а.с. 56). Директор Вовчанського РЦСССДМ Вовчанської РДА у листі № 01-02/297 від 27.05.2020 року повідомила, що фахівцями центру було здійснено оцінку потреб сім`ї (особи) батька дитини в ході якої встановлено, що [PERSON] живе в орендованій однокімнатній квартирі у м. Вовчанську, умови проживання задовільні. В помешканні дотримуються санітарно-гігієнічні норми. Батько офіційно працевлаштований, має бажання займатись вихованням сина та забирати дитину до себе на вихідні або святкові дні. Крім того, фахівцями центру було відвідано матір дитини [PERSON] , яка знаходилась в гостях у батьків на час карантину за адресою: [ADDRESS] . Зі слів матері, дитина забезпечена всім необхідним. [PERSON] офіційно працевлаштована. На час карантину вони проживають у бабусі (а.с. 57). Згідно висновку ССД № 01-33/467 від 27.05.2020 року, служба у справах дітей вважає за доцільне розглянути звернення [PERSON] на засіданні Комісії та визначити йому порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною на час перебування малолітнього на території Вовчанського району (а.с. 58). Рішенням Комісії № 6 від 28.05.2020 року визначено [PERSON] наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON] , а саме: дві доби на тиждень (одна доба у вихідні дні, одна доба у будні) за місцем проживання заявника; один тиждень під час щорічної відпустки заявника. [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні та вихованні з їх малолітнім сином [PERSON] , враховуючи стан здоров`я дитини (а.с. 59). Розпорядженням Вовчанської РДА № 80 від 02.06.2020 року визначено [PERSON] наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином [PERSON] , а саме: дві доби на тиждень (одна доба у вихідні дні, одна доба у будні) за місцем проживання заявника; один тиждень під час щорічної відпустки заявника. [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні та вихованні з їх малолітнім сином [PERSON] , враховуючи стан здоров`я дитини (а.с. 20). Відповідно до ст. 1 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них. має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Статтею 2 Конвенцією про контакт з дітьми (ратифікована Україною 01.04.2007 року) визначено, що «контакт» означає: І) перебування дитини протягом обмеженого періоду разом з особою, яку зазначено в статті 4 або 5 і з якою вона зазвичай не проживає, чи зустріч з такою особою; ІІ) будь-яку форму спілкування між дитиною й такою особою; ІІІ) надання інформації такій особі про дитину або дитині про таку особу; b) "розпорядження про контакт" означає рішення судового органу стосовно контакту, зокрема угоду про контакт, яка була схвалена компетентним судовим органом або формально складена чи зареєстрована як автентичний документ і яка підлягає виконанню; с) "дитина" означає особу віком до 18 років, стосовно якої розпорядження про контакт може бути видане або виконане в Договірній Державі; d) "сімейні зв`язки" означає близьку спорідненість, наприклад між дитиною та її бабусею й дідусем або рідними братами й сестрами, яка ґрунтується на законі або de facto сімейних стосунках; е) "судовий орган" означає суд або адміністративний орган, що має рівноцінні повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначений Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року за № 866 (далі - Порядок № 866). Згідно п. 3 Порядку № 866 унормовано, що органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей. Статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Згідно ст. 23 цього Закону місцева державна адміністрація вирішує питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та/або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей, а також вживає інших заходів щодо соціального захисту дітей, віднесених до її компетенції законом (п. 9). Пунктом 73 Порядку № 866 унормовано, що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей. Як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] , у відповідності до вимог п. 73 Порядку № 866, фактично звернувся із заявою щодо участі у вихованні сина [PERSON] [INFO] (а.с. 56). Натомість з наданих матеріалів встановлено, що працівник ССД вже 30.04.2020 року провела бесіду з питань спору щодо участі у вихованні спільної дитини із [PERSON] (а.с. 85); було проведення обстеження умов проживання [PERSON] , про що був складений акт (а.с. 89). Таким чином, суд приходить до висновку, що ССД фактично була проведена бесіда лише із матір`ю дитини та проведено обстеження умов проживання лише батька дитини. Крім того, суд звертає увагу, що вказані дії були проведені поза межами процедури, визначеної п. 73 Порядку № 866 - до звернення [PERSON] 22.05.2020 року із відповідною заявою. Суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ССД була дотримана процедура, передбачена п. 73 Порядку № 866 саме після 22.05.2020 року - звернення [PERSON] . Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року за № 866 затверджено Типове положення про комісію з питань захисту прав дитини (далі - Положення). Комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади (п. 1 Положення). Комісія у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції і законів України, актами Кабінету Міністрів України та цим Положенням (п. 2 Положення). Основним завданням комісії є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток (п. 3 Положення). Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання щодо вирішення спорів\~участі одного\~з батьків\~у вихованні\~дитини та\~визначення способів\~такої участі; ( п. 4 п.п. 2 Положення). Основною організаційною формою діяльності комісії є засідання, які проводяться в разі потреби, але не рідше ніж один раз на місяць. Засідання комісії є правоможним, якщо на ньому присутні не менше як дві третини загальної кількості її членів. До участі в засіданнях комісії обов`язково запрошуються повнолітні особи, стосовно яких приймається рішення або складається висновок органу опіки та піклування. Ці особи повинні бути належним чином повідомлені про час та місце проведення засідання. У разі неявки таких осіб на засідання та неповідомлення про поважні причини відсутності рішення або висновок можуть бути прийняті без їх участі на наступному засіданні комісії, про час та місце проведення якого такі особи повинні бути попередженні письмово (п. 8 Положення). Комісія відповідно до компетенції приймає рішення, організовує їх виконання, подає рекомендації органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення або підготовки висновку для подання його до суду (п. 9 Положення). Визначене у цьому Положенні поняття «належним чином повідомлений» має включати такі ознаки: - наявність доказів, які підтверджують здійснення такого повідомлення і доведення його до відома; - розумна завчасність, яка має забезпечити особі можливість підготуватися для участі в засіданні, а, ураховуючи обставини цієї справи, прибути з іншого міста. Комісія вважала [PERSON] належним чином повідомленою про засідання 28.05.2020 року, однак вказане не відповідає фактичним обставинам, оскільки лист з повідомленням про дату проведення засідання датований 27.05.2020 року, що підтверджується матеріалами справи і навіть при його належному відправленні в цей же день, ураховуючи нормативні строки пересилання поштових відправлень (наказ Міністерство інфраструктури України від 28.11.2013 року за № 958 про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень), позивач не могла би вважатися належним чином повідомленою. Крім того, як вбачається зі змісту заяви [PERSON] від 27.05.2020 року, вона зазначила, що позбавлена можливості бути присутньою на засіданні Комісії 28.05.2020 року через зайнятість на роботі. Просила без її присутності не проводити засідання та вказане питання не розглядати (а.с. 19). Лист ССД від 27.05.2020 року про повідомлення [PERSON] про необхідність прибуття для участі в засіданні комісії на 10 год. 00 хв. 28.05.2020 року з іншого міста не може вважатися повідомленням, яке здійснено належним чином. Разом з тим, відповідно до Положення, комісія з питань захисту прав дитини є консультативно-дорадчим органом, а тому рішення Комісії № 6 від 28.05.2020 року не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у батьків щодо батьківських прав та визначення способу участі у вихованні дитини, оскільки вказане рішення не порушує прав та обов`язків жодного з батьків, а тому у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії № 6 від 28.05.2020 року необхідно відмовити. Разом з тим, враховуючи, що правові наслідки для [PERSON] виникли на підставі розпорядження Вовчанської РДА № 80 від 02.06.2020 року, прийнятого з урахуванням висновку ССД, складеного без належного дотримання процедури, передбаченої п. 73 Порядку № 866, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, визнання незаконним та скасування розпорядження Вовчанської РДА № 80 від 02.06.2020 року. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial