Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

у квітні 2018 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до ПрАТ "СТ "Іллічівське" про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 15 грудня 2016 року о 11 год. 10 хв. на площі Дарницькій м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], який не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Вказане зіткнення сталося з вини [PERSON], що підтверджується постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20.01.2017 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії [NUMBER] від 19.12.2015р. ПрАТ "СТ "Іллічівське". Оскільки відповідач ПрАТ "СТ "Іллічівське" не виплатив позивачу страхове відшкодування та не прийняв мотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, [PERSON] просить стягнути з ПрАТ "СТ "Іллічівське" страхове відшкодування в розмірі 47397,69 грн., з яких: 31 467,38 грн. страхове відшкодування, 1500 грн. оплата за складення звіту, 9047,51 пеня, 1024,00 три відсотка річних, 4358,80 грн. інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання та судовий збір в розмірі 704,80 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі.(а.с.33) В судове засідання позивач не з'явився, надіслав клопотання, в якому просить розглянути справу без його присутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач ПрАТ "СТ "Іллічівське" в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 15 грудня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода на площі Дарницькій в м. Києві за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON], який не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керування [PERSON] В результаті пригоди був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10). Вказане зіткнення сталося з вини [PERSON], що підтверджується постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 20 січня 2017 року. (а.с. 9). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля [NUMBER] застрахована у ПрАТ «СТ "Іллічівське" та оформлена Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія [NUMBER]. (а.с. 11) В силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 15 грудня 2016 р., є доведеною, та не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до полісу серії [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було забезпечено транспортний засіб " Fiat Ducato» д.н.з. [NUMBER]. Згідно цього ж полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що позивач звернувся до ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до звіту № 1565 від 20.01.2017 року, який був проведений на замовлення позивачу, завдана майнова шкода становить в розмірі 31 977,38 грн. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 3 ст. 34 цього Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена відповідачем не була. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування,сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач просить суд стягнути з відповідача 31 467,38 грн. страхового відшкодування, 1500 грн. оплати за проведення звіту, 9047,51 пені, 1024,00 три відсотка річних, 4358,80 грн. інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання. Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його вірним та обґрунтованим. Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, трьох відсотків річних від простроченої суми, втрат від інфляції, є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Зазначені вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє ствердження в ході судового розгляду. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, підлягають відшкодуванню ПрАТ «СТ «Іллічівське» у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved