Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач зазначив, що [INFO] в с. Баранівка Малинського району Житомирської області померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай) ПКСО "Дружба" Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області площею 2,66 га. [PERSON] звернувся до суду з вимогами про визнання за ним права на зазначену земельну частку (пай) ПКСО "Дружба" за заповітом, складеним ще за життя [PERSON], оскільки як спадкоємець за законом та заповітом після смерті матері, своєчасно прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право померлої на дану земельну частку (пай). В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені в позові підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в особі секретаря Пиріжківської сільської ради Малинського району [PERSON] до суду не з'явилась, подала заяву в якій просила розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнала, не заперечила щодо їх задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в особі представника управління Держгеокадастру у Малинському районі Житомирської області Лось О.Г. в судове засідання не з'явились, подала заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне: Встановлено, що [INFO] в с. Баранівка Малинського району Житомирської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на право на земельну частку (пай) ПКСО "Дружба" Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області площею 2,66 га, належної на підставі довідки управління Держгеокадастру у Малинському районі Житомирської області від 02.11.2017 року про включення [PERSON] до списку громадян, яким передаються у власність земельні ділянки із земель реформованого ПКСО "Дружба", оскільки сертифікат на право власності на них не видавався. Згідно ст. 3 Земельного Кодексу України і п.3 Указу Президента України від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину, тому позивач як спадкоємець першої черги має право на земельну частку (пай), що залишилася після смерті його матері, і вправі вимагати сертифікат на земельну частку (пай), що засвідчує приналежне йому право на земельний пай у порядку спадкування за законом. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Визнання позову відповідачем не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Outcome: approved