Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

«Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON], ФОП [PERSON], ПАТ «Альфа Банк», Вишенського ВДВС Вінницького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовна заява мотивована тим, що предметом позову є звільнення з-під арешту, накладеного ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.07.2012р. по справі № 212/9876/2012 нерухомого майна, яке належне на праві власності [PERSON], ФО-П [PERSON] та передано в іпотеку АТ «Райффайзен Банк Аваль». Постановою Вишенського ВДВС Вінницького ВМУЮ від 18.12.2013р. відкрито виконавче провадження № 41251459 з примусового виконання виконавчого листа № 6-56/10, виданий 19.01.2010р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Альфа Банк" боргу у розмірі 111 402,17 грн. В процедурі даного виконавчого провадження постановою Вишенського ВДВС Вінницького ВМУЮ від 05.03.2014р. накладено арешт на все майно, належне [PERSON], в т. ч. і на те, яке передане в іпотеку АТ «Райффайзен Банк Аваль» - магазин-офіс з влаштуванням окремого входу, що знаходиться в [ADDRESS] та вбудовано-прибудовані приміщення магазину промислової групи товарів на І поверсі приміщення № 161: № 1- № 2, та вбудовано-прибудовані приміщення магазину "Меблі", на І поверсі приміщення № 159: № 1 - № 6, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. 31 липня 2007р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" особі Вінницької обласної дирекції, правонаступником якого є АТ "Райффайзен Банк Аваль" особі Вінницької обласної дирекції (надалі - Банк) і [PERSON], був укладений кредитний договір № 010/03-11/496, за яким [PERSON] був наданий кредит в сумі 202 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/03-11/496 від 31 липня 2007р. між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 010/03-11/785 від 31 липня 2007р. Згідно даного договору [PERSON] передав в іпотеку магазин-офіс з влаштуванням окремого входу, що знаходиться в [ADDRESS]. 20 грудня 2007р. між Банком та [PERSON] укладено Генеральну кредитну угоду № 46, згідно якої загальний розмір наданого кредиту [PERSON] за кредитним договорами, укладеними в рамках ГКУ не повинен перевищувати 330 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за ГКУ № 46 від 20 грудня 2007р. між Банком та ФО-П [PERSON] було укладено договір іпотеки № 010103-11/1195 від 20 грудня 2007р. Згідно даного договору ФО-П [PERSON] передав в іпотеку вбудовано-прибудовані приміщення магазину промислової групи товарів на І поверсі приміщення № 161: № 1- № 2, та вбудовано-прибудовані приміщення магазину "Меблі", на І поверсі приміщення № 159: № 1 - № 6, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. В зв'язку з неможливістю сплачувати заборгованість за кредитним договором [PERSON] звернувся до банку з пропозицією реалізувати іпотечне майно для погашення заборгованості за кредитним договором. Також [PERSON] повідомив Банк про те, що на дане майно, яке є предметом іпотеки, та перебуває в іпотеці у АТ « Райффайзен Банк Аваль», постановою Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ від 05.03.2014р. та ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.07.2012р. по справі № 212/9876/2012 накладено вищезазначений арешт. Вказаний арешт позбавляє можливості заставодержателя продати заставне майно з метою погашення заборгованості за кредитним договором. На день звернення до суду борг [PERSON] перед Банком лише по тілу кредиту: за кредитним договором № 010/03-11/496 від 31 липня 2007р. 185 821,87 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 2 172 257,66 гривень). Заставна вартість предмету іпотеки, переданого у забезпечення по даному кредитному договору, визначена сторонами у 1 458 147,00 гривень, тобто очевидно нижче лише від суми основного боргу; за ГКУ № 46 від 31 липня 2007 року 325 378,84 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 3 803 678,64 гривень). Заставна вартість предмету іпотеки, переданого у забезпечення по даному кредитному договору, визначена сторонами у 2 385 595,00 гривень, тобто очевидно нижче лише від суми основного боргу В зв'язку арештом, накладеним постановою Вишенського ВДВС Вінницького ВМУЮ від 05.03.2014р. та ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.07.2012р. по справі № 212/9876/2012 Банк позбавлений права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України "Про іпотеку". Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Горобець Д.Г. позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Представник Вишенського ВДВС Вінницького міського управління юстиції Микитюк М.О. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник ПАТ ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник ПАТ «Альфа Банк» в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Суд, вирішив розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.07.2012р. по справі № 212/9876/2012 було накладено арешт на нерухоме майно, яке належне на праві власності [PERSON], ФО-П [PERSON] та передано в іпотеку АТ "Райффайзен Банк Аваль". Постановою Вишенського ВДВС Вінницького ВМУЮ від 18.12.2013р. відкрито виконавче провадження № 41251459 з примусового виконання виконавчого листа № 6-56/10, виданий 19.01.2010р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Альфа Банк" боргу у розмірі 111 402,17 грн. Постановою Вишенського ВДВС Вінницького ВМУЮ від 05.03.2014р. накладено арешт на все майно, належне [PERSON], а також на те, яке передане в іпотеку АТ "Райффайзен Банк Аваль" - магазин-офіс з влаштуванням окремого входу, що знаходиться в [ADDRESS] та вбудовано-прибудовані приміщення магазину промислової групи товарів на І поверсі приміщення № 161: № 1- № 2, та вбудовано-прибудовані приміщення магазину "Меблі", на І поверсі приміщення № 159: № 1 - № 6, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. 31 липня 2007р. між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" особі Вінницької обласної дирекції, правонаступником якого є АТ "Райффайзен Банк Аваль" особі Вінницької обласної дирекції [PERSON], був укладений кредитний договір № 010/03-11/496, за яким [PERSON] був наданий кредит в сумі 202 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/03-11/496 від 31 липня 2007р. між Банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 010/03-11/785 від 31 липня 2007р. згідно даного договору [PERSON] передав в іпотеку магазин-офіс з влаштуванням окремого входу, що знаходиться в [ADDRESS]. 20 грудня 2007р. між Банком та [PERSON] укладено Генеральну кредитну угоду № 46, згідно якої загальний розмір наданого кредиту [PERSON] за кредитним договорами, укладеними в рамках ГКУ не повинен перевищувати 330 000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за ГКУ № 46 від 20 грудня 2007р. між Банком та ФО-П [PERSON] було укладено договір іпотеки № 010103-11/1195 від 20 грудня 2007р. Згідно даного договору ФО-П [PERSON] передав в іпотеку вбудовано-прибудовані приміщення магазину промислової групи товарів на І поверсі приміщення № 161: № 1- № 2, та вбудовано-прибудовані приміщення магазину "Меблі", на І поверсі приміщення № 159: № 1 - № 6, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. На день звернення до суду борг [PERSON] перед Банком лише по тілу кредиту: за кредитним договором № 010/03-11/496 від 31 липня 2007р. 185 821,87 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 2 172 257,66 гривень). Заставна вартість предмету іпотеки, переданого у забезпечення по даному кредитному договору, визначена сторонами у 1 458 147,00 гривень, тобто очевидно нижче лише від суми основного боргу; за ГКУ № 46 від 31 липня 2007 року 325 378,84 доларів США (що в гривневому еквіваленті складає 3 803 678,64 гривень). Заставна вартість предмету іпотеки, переданого у забезпечення по даному кредитному договору, визначена сторонами у 2 385 595,00 гривень, тобто очевидно нижче лише від суми основного боргу Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1,2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до яких особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Згідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при зверненні стягнення на заставне майно для задоволення для задоволення вимог стягувачів , які не є заставодержателями, повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що заставлене арештоване майно боржника знаходиться в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту. Згідно ст. 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками встановленими цим Законом. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і звільнення з - під арешту. Згідно п.4. Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачами по справі, і відповідачами в справі суд притягує боржника та особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції, слід задовольнити, оскільки вони підставними, обґрунтованими. Враховуючи те, що позивач сплатила судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved