Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Заявленими вимогами позивач просить суд стягнути з відповідача завдані збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. В обґрунтування заявленого зазначив наступне. Позивач набув прав вимоги у страхувальника за відшкодування останнім шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. За таких обставин, просить суд задовольнити заявлені вимоги. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і, відповідно, без фіксації його перебігу та заперечень щодо такого порядку від сторін не надходило і судом не встановлено. Проаналізував матеріали надані позивачем, а інших суду надано не було, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про існування даного судового спору у відповідності до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов з відповідними доказами не подавав. 13 лютого 2018 року на 10 км автодороги "Житомир Могилів Подільський" відбулась дорожньо-транспортна пригода в ході якої зіткнулись автомобіль марки "ПЕЖО Партнер" реєстраційний номер " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки "МЕРСЕДЕС" реєстраційний номер " [NUMBER] " під керуванням водія [PERSON] 20 лютого 2018 року відбувся огляд автомобіля марки "МЕРСЕДЕС" реєстраційний номер " [NUMBER] " з метою встановлення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу. 29 травня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] було закрито у зв`язку із закінченням станом на день надходження такої справи до суду строків накладення адміністративного стягнення. 17 червня 2018 року [PERSON] звернувся до ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду спричинену пошкодженням автомобіля у згадуваній пригоді. 25 жовтня 2018 року страхова компанія провела страхове відшкодування власника пошкодженого автомобіля в розмірі 41 тисяча гривень. 4 грудня 2018 року страхова компанія пред`явила претензію відповідачу щодо проведеного відшкодування. 1 жовтня 2020 року ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та позивач уклали договір про відступлення права вимоги за яким останній набув прав нового кредитора за договорами страхування в тому числі щодо відповідача. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ст. 1191 ЦК України). Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, серед іншого, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, серед іншого, вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди (ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Проаналізував фактичні обставини справи та положення законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Дійсно, судом встановлено, що за участі застрахованого транспортного засобу відбулась дорожньо-транспортна пригода. Також, матеріали надані суду свідчать, що страховиком було здійснено виплату відшкодування одному з учасників зіткнення. Відповідач у справі уклав договір про обов`язкове страхування у страховика, що здійснив виплату відшкодування. Однак, суду не надано доказів того, що саме відповідач був визнаний винним у виникненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки з рішення суду вбачається лише прийняття рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Мало того, заявлені позивачем і наведені судом підстави для стягнення завданих збитків в порядку регресу не надають права задовольняти вимоги. Так, наведені у законі підстави для пред`явлення позову дають вичерпний перелік підстав для цього. В даному випадку та на що посилається позивач, як новий кредитор: "неповідомлення про страховий випадок у визначені строки, якщо такі дії необхідні для вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди". Однак, суду не надано доказів того, що відповідач не повідомляв взагалі та в тому числі у строки визначені законом. Крім цього, не наведено доказів, які б свідчили, що неповідомлення\\несвоєчасне повідомлення спричинили подальшу шкоду чи збільшили її обсяг. Інших доказів суду не подавалось, як і не заявлялось клопотань щодо їх витребовування і суд позбавлений можливості вчиняти такі дії за власною ініціативою. Результати вирішення спору не дають підстав для розподілу судових витрат понесених позивачем. Витрати відповідача не декларувались. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed