Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

у серпні 2018 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтвання своїх вимог зазначає, що у липні 2018 року вона з постанови приватного виконавця Вольф Т.Л. дізналася про наявність виконавчого провадження № 56674378 про виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Хари Н.С. № 3887, виданого 15.05.2018 р. про звернення з неї на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованості у розмірі 23 015,35 грн. Позивач жодної письмової вимоги від нотаріуса та/або банку про усунення порушень не отримувала, не отримувала також повідомлень про факт невиконання нею зобов"язань за кредитним договором, не була повідомлена про розмір та наявність заборгованості за договором. Вчинаючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірила факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. На думку позивача, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим припустився порушень вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. За таких підстав, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 15.05.2018 р, вчинений приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., який зареєстрований в реєстрі за № 3887, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "Первий Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 23 015,35 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 16) 19 вересня 2018 року ПАТ "ПУМБ" надіслав до суду відзив на позовну заяву. (а.с. 28) Просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що 21 березня 2018 року ПАТ "ПУМБ" було направлено письмову вимогу № 659 від 07.03.2018 р. щодо розміру заборгованості станом на 07.03.2018 р., яка складала 22 618,14 грн. та попередження про застосування позисудового стягнення, зокрема шляхом вчинення виконавчого напису. Вимога боржником не була виконана, а заборгованість за кредитним договором не погашена. На момент вчинення оспорюваного виконавчого напису заборгованість була безспірною. Банком надано всі передбачені законом документи (оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості, вимогу про усунення порушень з доказами її направлення позичальнику тощо) для вчинення виконавчого напису. Крім того, виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість. Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону та підстав відмовляти банку у вчиненні виконавчого напису не було. Позивачем не подано до суду відповідь на відзив. Треті особи не подавали до суду пояснень щодо позову та відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надіслала клопотання про розгляд справи без її участі. (а.с. 25) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з"явилася, надіслала клопотання про про розгляд справи без її участі. (а.с. 26) Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 31 липня 2015 року між позивачем та ПАТ "ПУМБ" та ПрАТ "УАСК "Аска-життя" від імені Агентського договору діє банк, на умовах, зазначених в цій пропозиції та у відповідності до чинних загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків банку, які разом з умовами є невід"ємною частиною цієї пропозиції, й чинних правил добровільного страхування життя страховика б/н від 25.06.2014 р., зареєстрваних 18.09.2014 р. за № 0114373 в Нацкомфінпослуг із сумою кредиту у розмірі 17 253,11 грн, в тому числі з метою рефінансування в розмірі 16 094,32 грн. (п. 2.1), строком користування 36 місяців, розміром комісії за обслуговування заборгованості - 1,30%, процентною ставкою 9% річних, абсолютним значенням подорожання кредиту - 10 573,76 грн., сума платежів за розрахунковий період - 27 826,87 грн. Відповідно до умов пропозиції укласти договори (оферти) було укладено кредитний договір GP-7784032, крім того позивач вказала, що до підписання нею цієї пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування карткового рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту та можливістю збільшення суми наданого ліміту овердрафту. Фактично шляхом здійснення та акцепту вищевказаної пропозиції сторонами було досягнуто згоди та укладено кредитний договір № GP-7784032 від 31.07.2015 р. між позивачем та ПАТ "ПУМБ". У зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань з повернення кредиту 21 березня 2018 року ПАТ "ПУМБ" було направлено письмову вимогу № 659 від 07.03.2018р. щодо розміру заборгованоті станом на 07.03.2018 р., яка складала 22 618,14 грн. (а.с. 32) Повідомлено, що в разі невиконання позичальником законної вимоги банку, буде вчинено виконавчий напис нотаріуса. 15 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, за яким за зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором № GP-7784032 від 31.07.2015 р. запропоновано звернути стягнення на боржника. Загальна сума заборгованості становить за період з 26 квітня 2017 року по 26 квітня 2018 року у сумі 23 015,35 грн., в тому числі - прострочена заборгованість за сумою кредиту 13 835,06 грн., - прострочена заборгованість за комісією - 4 779,41 грн., - прострочена заборгованість за процентами - 2 062,71 грн., - строкова заборгованість за сумою кредиту - 2 153,85 грн., - строкова заборгованість за комісією - 171,81 грн., - строкова заборгованість за процентами - 12,51 грн. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Окрім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц. Так, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ "ПУМБ" надав нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості: оригінал кредитного договору, виписка з рахунку боржника станом на 26 квітня 2018 року, вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань від 07.03.2018 р., рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вимоги про усунення порушення кредитних зобов'язань від 21.03.2018 р. зі списком згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком. Згідно перевірки статусу відстеження відправлення вручено особисто 03 квітня 2014 року. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи позивачка була належним чином повідомлена про порушення кредитних зобов'язань та обов'язок ліквідувати допущені порушення не менш ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису. За таких підстав, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed