Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

У жовтні 2020 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що між ПАТ "Ощадбанк" (перейменовано на АТ "Державний ощадний банк України") та [PERSON] 27 липня 2012 року було укладено кредитний договір № 2222. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 140 000 грн, а позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11% річних за період з дати отримання кредитних коштів по 27 липня 2013 року включно, 18 % річних за період з 27 липня 2013 року по 27 липня 2022 року. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27 липня 2022 року на споживчі цілі. В забезпечення виконання у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором 27 липня 2012 року укладений іпотечний договір № 1696, посвідчений Воловенко Р.П. - державним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за № 1-1788. Відповідно до умов договору іпотеки, предметом іпотеки є двокімнатна квартира, за адресою: [ADDRESS] . Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, грошові кошти у розмірі 140 000 грн. було видано [PERSON] , що підтверджується розпорядженням операційної частини ТВБВ № 10026/0614 від 27 липня 2012 року. У подальшому 26 липня 2013 року, 27 липня 2015 року, 27 липня 2016 року, 27 липня 2017 року, 27 липня 2018 року, 27 липня 2019 року між банком та [PERSON] укладені додаткові договори № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7 до кредитного договору, у яких деякі пункти викладено у новій редакції. Відповідачка систематично порушувала умови кредитного договору. Несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів (повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом) протягом строку дії кредитного договору призвело до виникнення заборгованості. У зв`язку з виникненням простроченої заборгованості 05 травня 2020 року на адресу позичальника, яка зазначена в кредитному договорі, було надіслано лист-вимогу від 06 квітня 2020 року № 100.19-07/24258/2020-26/вих. Проте, вказаний лист повернувся на адресу банку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже, вимога банку про погашення заборгованості залишилась не виконаною. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 26 серпня 2020 року складає 37 443 грн 28 коп., з яких: 35 573 грн 49 коп - загальна сума заборгованості по основному боргу; 1 616 грн 41 коп - сума заборгованості по відсотках; 321 грн 50 коп. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу; 70 грн 09 коп. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 115 грн 60 коп. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по кредиту; 22 грн 20 коп. - загальна сума 3% річних від прострочених сум по відсотках; 85 грн 74 коп. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по кредиту; 29 грн 84 коп. - загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсотках. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість у розмірі 37 443 грн 28 коп. та витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2 102 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримував, просив розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи в силу ст. 128 - 131 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті суду судової влади України. Копію позовної заяви з додатками, які були надіслані судом на останню відому адресу проживання відповідачки, остання не отримала, оскільки рекомендований лист з повідомленням про вручення повернувся на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 50). Ззаперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов відповідачки на адресу суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 27 липня 2012 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 2222, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 140 000 грн зі строком погашення до 27 липня 2022 року (а.с. 11-16). Відповідно до розпорядження операційній частині від 27 липня 2012 року встановлено, що [PERSON] надано 140 000 грн (а.с. 17). У подальшому 26 липня 2013 року, 27 липня 2015 року, 27 липня 2016 року, 27 липня 2017 року, 27 липня 2018 року, 27 липня 2019 року між банком та [PERSON] укладені додаткові договори № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7 до кредитного договору, у яких деякі пункти викладено у новій редакції (а.с. 18-28). Відповідно до листа-вимоги № 100.19-07/24258/2020/26/вих встановлено, що боржника повідомлено про прострочену заборгованість, про те, що банк відкликає всю суму кредиту та вимагає не пізніше 60 календарних днів з дати отримання листа-вимоги погасити заборгованість (а.с. 29). З наданого позивачем розрахунку заборгованості позичальника [PERSON] встановлено, що загальна сума до стягнення кредитної заборгованості боржника з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом станом на 26 серпня 2020 року становить 37 443 грн 28 коп. (а.с. 6-10). Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договірних зобов`язань, а саме: виконання умов договору позики. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За правилами ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У даному випадку умови договору були визначені у кредитному договорі № 2222 від 27 липня 2012 року та додаткових договорах до кредитного договору. Позивач умови договору виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 140 000 грн. Боржник [PERSON] отримала кредит у вказаному розмірі, про що свідчить заява позичальника про видачу готівки та розпорядженням операційній частині від 27 липня 2012 року. Зважаючи на те, що між сторонами 27 липня 2012 року був укладений договір про надання строкового кредиту, та те, що боржником порушено умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати нарахованих відсотків вчасно кожного місяця, тобто зі сторони [PERSON] умови кредитного договору виконані не були, тому станом на 26 серпня 2020 року розмір заборгованості та нарахованих відсотків та пені, 3% відсотків річних, а також інфляційних втрат становив 37 443 грн 28 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Належними та допустимими доказами у справі доведено, що позичальник не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги АТ "Ощадбанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 37 443 грн 28 коп. підлягають до задоволення. Факт сплати судового збору позивачем у розмірі 2 102 грн підтверджується меморіальним ордером від 23 вересня 2020 року № 1242755411. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 2 102 грн. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved