Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське виробниче товариство «Картамиш» про розірвання договору земельної ділянки та повернення земельної ділянки із користування. Свій позов мотивує тим, що між [PERSON]М та відповідачем по справі було укладено договір оренди земельної ділянки. В порушення умов договору орендна плата за 2014 та 2015 роки відповідачем не виплачувалась, чим систематично порушені істотні умови договору оренди землі, а тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, з підстав визначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з заявленими позовними вимогами згоден в повному обсязі. Враховуючи неявку сторін суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав підстав: Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.04.2013 року власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Картамиська, площею 11,4778 га, кадастровий номер 6324584200:02:000:0076 є [PERSON] спадкоємиця [PERSON]. 27 березня 2007 року між [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 6324584200:02:000:0076, площею 11,4778 га, яка знаходиться на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області строком на 10 років. Даний договір зареєстрований в Харківській регіональній філії державного підприємства «центр ДЗК при державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 липня 2007 року за № 040768000192. Згідно акту передачі та прийому земельної ділянки від 04 липня 2007 року. вищезазначена земельна ділянка передана відповідачу в оренду строком на 10 років. Відповідно до п. 11 Договору оренди землі орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. В судовому засіданні достовірно встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідач в порушення п. 11 Договору не здійснював виплату орендної плати протягом 2014 та 2015 років. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і на підставі ч.1 ст. 210, ч.3 ст. 640, ч.2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту такої реєстрації. Судом встановлено, що позивач є власником спірної земельної ділянки. З огляду на ст. 13 Закону №161-Х1У договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Сторони по справі уклали договір оренди зазначеної земельної ділянки. Згідно зі ст. 21 Закону № 161-Х1У орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата за земельну ділянку приватної власності сплачується Орендарем у формі та розмірі 1 % від нормативно-грошової оцінки землі з урахуванням її щорічної індексації, що складає 1358,87 грн. Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Згідно вимог ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, та не оспорюється сторонами що відповідач в порушення п. 11 Договору не здійснював виплату орендної плати протягом 2014 та 2015 років, тобто в наявності є систематичне порушення істотних умов договору оренди землі, що є підставою для розірвання договору оренди землі. Дана позиція викладена Верховним судом України в постанові від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного.

Outcome: approved