Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного договору від 08 серпня 2011 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4000,00 грн. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Банк виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 31 грудня 2017 року має заборгованість у загальній сумі 27552,56 грн., з яких: 219,14 грн. заборгованість за кредитом; 21390,20 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 4155,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією ; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина та 1288,22 грн. процентна складова. Вказані суми та судовий збір ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України та наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклепаний лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що згідно із кредитним договором б/н від 08 серпня 2011 року, укладеним між позивачем та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконала, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4,5). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 08 серпня 2011 року, вбачається, що станом на 31 грудня 2017 року заборгованість за кредитом складає 219,14 грн., заборгованість за процентами складає 21390,20 грн., заборгованість за пенею та комісією складає 4155,00 грн., заборгованість по штрафам 1788,22 грн., загальна сума заборгованості складає 27552,56 грн. При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2017 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 20,40% на рік. Однак, заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що підписана відповідачем, такої умови кредитування не містить. Підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22.09.2011 року № 3795-V1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16.10.2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. З заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаної відповідачем, вбачається, що ним погоджена процентна ставка по кредиту 20,40% на рік на залишок заборгованості. Отже, проценти за користування кредитом, за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2017 року виходячи з базової процентною ставки 20,40% на рік повинні дорівнювати: - з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2017 року 219,14 грн. х 0,0567 (20,40/360) х 1186 днів = 147,36 грн. До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 01 вересня 2014 року у розмірі 50,89 грн. Тож, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 147,36 грн. + 50,89 грн. = 198,25 грн. Таким чином,враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 219,14 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 198,25 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 4155,00 грн., а всього 4572,39 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафів за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором, то вони задоволенню не підлягають, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування пені та штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: partial