Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 3316,25 гривень, моральної шкоди в розмірі 2000 гривень та судових витрат у справі. В ході розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог і просив суд стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 4974,53 гривні, моральну шкоду в розмірі 2000 гривень та судові витрати у справі. Позивні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2014 р. о 10 год. 15 хв в м.Києві по пр-ту Глушкова, 4-б в дворі будинку на паркувальному майданчику відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача. Винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києві від 15.08.2014 р. визнано [PERSON] Позивач посилається на те, що йому. як власнику транспортного засобу «Тайота», в зв»язку з пошкодженням транспортного засобу була завдана матеріальна шкода, що відповідно до рахунку № ВДиС-0005529 від 16.03.2015 р. становить 6789,30 гривень і складає вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», позивач звернувся до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування і Страховиком була здійснена страхова виплата в розмірі 1814,77 гривень. Зазначений розмір відшкодування недостатній для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу в зв»язку з чим позивач на підставі положень ст. 1194 ЦК України просить стягнути з відповідача різницю між розміром вартості відновлювального ремонту та здійсненою страховою виплатою. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок пошкодження транспортного засобу йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 2000 гривень. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що Страховою компанією «Київський страховий дім» були виконані зобов»язання по відшкодуванню шкоду, а тому саме відповідач повинен відшкодувати різницю між розміром шкоди, що полягає у вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, та сплаченим страховим відшкодуванням. Позивач зазначив, що рішення Страховика про виплату страхового відшкодування в розмірі 1814,77 гривень не було ним оскаржено, оскільки він вважає, що це стосується правовідносин між Страховиком і Страхувальником, а він не позбавлений права згідно вимог чинного законодавства звернутись до особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди з позовом про відшкодування збитків. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що відповідно до Полісу № АС/4261795 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мазда» була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім». Відповідно до положень Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховою компанією була оцінена шкода, завдана власнику пошкодженого транспортного засобу «Тайота», яка станом на момент огляду 04.09.2014 склала 2814,77 гривень. За вирахуванням суми франшизи в розмірі 1000 гривень ПрАТ «Київський страховий дім» 12.11.2014 р. було сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 1814,77 гривень. Інша частина відшкодування в розмірі 1000 гривень, що становить розмір франшизи, була сплачена відповідачем на рахунок позивача 11.12.2014 р. Тобто, позивачу була відшкодована шкода в повному обсязі. Однак саме з вини позивача, який отримавши відшкодування завданих збитків, не здійснив відновлювального ремонту вартість матеріалів на момент розгляду справи збільшилась, а тому зазначена відповідальність не може бути покладена на відповідача. Крім того, як зазначила представник відповідача, пред»явлені позивачем вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не перевищують ліміт відповідальності Страховика, а тому повинні бути пред»явлені саме до Страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Вимоги про відшкодування моральної шкоди представник відповідача вважала необґрунтованими, оскільки з боку відповідача вчинено всіх необхідних дій для отримання позивачем відшкодування завданих збитків. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутність та письмові заперечення з приводу пред»явленого позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.07.2014 р. о 10 год. 15 хв в м.Києві по пр.-ту Глушкова, 4-б в дворі будинку на паркувальному майданчику відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача. Винною у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києві від 15.08.2014 р. визнана [PERSON] В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях [PERSON] не підлягає доказуванню. Власником автомобіля [NUMBER] є позивач у справі. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Законом України «Про обов»язкове стрхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мазда» д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім» відповідно до Полісу Полісу № АС/4261795. Ліміт відповідальності Страховика за даним Договором становить 50000 гривень за шкоду, завдану майну третіх осіб. Франшиза за Договором становить 1000 гривень. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Згідно з ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно,з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Страховою компанією був проведений огляд транспортного засобу і відповідно до Калькуляції ремонтних робіт вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тайота» станом на 04.09.2014 р. склала 2814,77 гривень. 26.08.2014 р. [PERSON] звернувся до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, шляхом перерахування коштів на рахунок СТО, де буде проводитись відновлювальний ремонт транспортного засобу. 17.10.2014 р. Страховою компанією «Київський страховий дім» було складено Страховий акт № 712-967/1 та на підставі наказу 12.11.2014 р. страхове відшкодування в розмірі 1814,77 гривень ( сума відновлювального ремонту за вирахування франшизи) була перерахована Страховою компанією на рахунок ТОВ «ВІДІ Автострада» відповідно до заяви позивача. 11.12.2014 р. відповідачем на рахунок позивача були перераховані кошти в сумі 1000 гривень, що становлять розмір франшизи за Договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на те, що внаслідок тривалого вирішення питання про відшкодування шкоди збільшилась вартість відновлювального ремонту і станом на березень 2015 року відповідно до рахунку № ВДиС-0005529 від 16.03.2015 р. становить 6789,30 гривень, а тому зазначені збитки повинні бути відшкодовані відповідачем, зважаючи на те, що на момент звернення позивача до суду (11.12.2014 р.) розмір шкоду був йому відшкодований. Станом на день розгляду справи відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Тайота» не проведений. Однак, у разі, якщо вартість відновлювального ремонту буде перевищувати розмір страхового відшкодування, позивач не позбавлений права звернутись до Страхової компанії, де була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Мазда» про виплату зазначеної різниці, оскільки відповідно до пред»явлених вимог вартість матеріальних збитків не перевищує ліміт відповідальності Страховика. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач зазнав моральних страждань, оскільки був пошкоджений транспортний засіб, що належить йому на праві власності, необхідно було вирішувати питання щодо проведення відновлювального ремонту і отримання відшкодування збитків, в звязку з чим змінився його нормальний спосіб життя, він зазнав певних душевних страждань. Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача до відповідача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 гривень не є обгрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи. Однак, пошкодження автомобіля, який належить позивачу, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв»язку з необхідністю вирішення питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля, отримання відшкодування завданих збитків. На думку суду, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 гривень. Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача, оскільки саме внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху настала дорожньо-транспортна пригода. З огляду на викладене, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі, сплачені при зверненні до суду, на користь позивача прапорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial