Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

В вересні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що на ім.»я відповідача відкрито особистий рахунок № 29201031. В ході перевірки 28 січня 2009 року виявлено факт порушення Правил, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схем обліку, накид дротів навантаження електроенергії на мережний ввід в обхід приладу обліку електричної енергії, електрична енергія споживається, електролічильником не враховується, про що складено акт, визначено розмір заборгованості за без облікове користування електричною енергією. Просили стягнути вартість електроенергії, необлікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією у розмірі 2981,43 грн. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 28 березня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до [PERSON] про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією відмовлено. Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON] заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 2981,43 грн. та 214,60 грн., моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Не погодившись з рішенням суду ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду, прийняти нове, яким задовольнити позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до [PERSON] у повному обсязі, оскільки рішення винесено з грубим порушенням матеріального та процесуально права: суд всупереч вимогам ч.7 ст. 229 ЦПК України не залишив заяву про перегляд заочного рішення без руху для усунення недоліків, а скасував заочне рішення, хоча не було сплачено суму судового збору, містились вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди, що не відповідало вимогам Главі 8 «Заочний розгляд справи», суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки [PERSON] не було подано зустрічної позовної заяви до початку розгляду справи по суті, помилково застосував норму ст.1166 ЦК України, оскільки не зрозуміло в чому полягає майнова шкода та яким чином саме ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» завдало цю шкоду, не надано доказів того, в чому саме полягає вина позивача в заподіянні моральної шкоди. В судовому засіданні представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Чмірьова Л.С. підтримала доводи апеляційної скарги. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - телефонограмою, яка перадана 12 червня 2013 року та зареєстрована в Журналі телефонограм №1 за №964. Заслухавши доповідь судді, пояснення присутніх осіб, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2009 року працівниками Красноармійського РЕМ проведено перевірку виконання вимог Закону України « Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення у будинку за адресою: м.Димитров, Донецька область, вул.. Пархоменко 7. При перевірці громадянин [PERSON], представився як власник будинку, виявлено порушення вказаних Правил, а саме самовільне підключення електроустановок до електричної мережі з порушенням схеми обліку, складений акт, визначена вартість не облікованої електричної енергії, яка складає 2981,43 грн. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 24 березня 2010 року, будинок належить [PERSON] на підставі договору дарування від 26 грудня 2006 року, заборгованості за спожиту електричну енергію за даною адресою не існує. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має відношення до спірного будинку, мешкає за іншою адресою, за якою відсутня заборгованість по оплаті за електроенергію. Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову відповідає вимогам закону та обставинам справи. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією", затвердженою Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики, від 04 травня 2006 року № 562. Частиною 1 ст.26 Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику" передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником, ч.4 - споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Порядок складання актів та їх розгляд передбачений п.53 Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, згідно якого акт складається в присутності споживача, який також має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Аналогічні вимоги до складання актів передбачені в Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики, від 04 травня 2006 року № 562. Виходячи з положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ПАТ «Донецькобленерго», звертаючись до суду з позовом про стягнення вартості не облікованої електроенергії, не надали жодних доказів, що саме відповідач порушив Правила користування електричною енергію - [PERSON] з 5 квітня 2006 року по 24 березня 2010 року був зареєстрований [ADDRESS], а з 24 березня 2010 року - по [ADDRESS] (арк..спр.32-34, 35), який належить на праві власності [PERSON] (арк..спр.54-60); в акті про порушення Правил користування електричною енергією від 28 січня 2009 року міститься посилання на те, що перевірка проведена в домоволодінні споживача [PERSON] за адресою [ADDRESS] (арк..спр.5). Крім того, в апеляційній скарзі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» посилались на те, що [PERSON] не є споживачем, договір про користування електричною енергією між сторонами не укладався, тобто між ними не виникло ніяких зобов»язань. Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову. В той же час суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON] Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вказаним вимогам рішення суду в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не відповідає. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В матеріалах справи міститься позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до [PERSON] про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією (арк..спр.3-4), [PERSON] з зустрічним позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не звертався. Всупереч положенням ст.229 ЦПК України вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди містяться в заяві про перегляд заочного рішення. Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Таким чином, постановляючи рішення в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON], суд першої інстанції порушив вимоги матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення в цій частині.

Outcome: partial