Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

в листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з продовженням його навчання, в якому просила суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, щомісяця, на час навчання сина. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження. В ході розгляду справи 09.02.2018 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, в яких просила стягнути з відповідача на свою користь, на утримання повнолітнього сина на період його навчання у сумі 1700 грн. щомісяця. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син досяг повноліття та є студентом вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет", денної форми навчання, у зв'язку з чим потребує допомоги від батька, оскільки самостійні доходи не дають можливості мати фінансову самостійність. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не бажає, тому вона звернулася до суду з вказаним вище позовом. Позивач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, та пояснення на позовну заяву, в яких просила позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах від яких мають сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Позивач, дошлюбне прізвище [PERSON], 28 серпня 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] Відповідно до довідки № 21-285 від 11.09.2017 року, виданою ДВНЗ "Криворізький державний педагогічний університет", [PERSON], [INFO], є студентом першого курсу денної форми навчання Державного вищого навчального закладу "Криворізький державний педагогічний університет". Очікувана дата закінчення терміну навчання 30.06.2021 року. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлюючи правовідносини між сторонами суд приходить до висновку, що встановлені обставини не виключають обов'язку відповідача щодо допомоги на повнолітню дитину. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з тих обставин, що відповідач працює в ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", що підтверджується довідкою № 53637 від 23.01.2018 року, тобто отримує стабільний щомісячний дохід в середньому в сумі 7200,00 грн., має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], на утримання якого сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітної плати (доходу), відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14.09.2015 року, тому суд не вбачає підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд також враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на даний час несе мати. Приймаючи до уваги, що повнолітня дитина має нормальний стан здоров'я, являється матеріально малозабезпеченою, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров'я, є працездатним, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст..430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial