Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Тузлівська сільська рада Татарбунарського району Одеської області звернулась до суду в інте- ресах дітей: [PERSON] . , [PERSON] , [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]. з позовною заявою, в якій просила відібрати дітей від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передати їх органу опіки та піклування в особі виконкому Тузлівської сільської ради для подальшого влаштування до державного закладу, стяг- нувши аліменти на їх утримання, посилаючись на наявність загрози життю та здоров`ю дітей. В обґрунтування мотивів позову зазначив, що відповідач є матір`ю вищезазначених дітей. За місцем проживання остання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає алко- голем. Крім того вона ухиляється від виконання своїх батьків сих обов`язків, не створює належних умов проживання для повноцінного розвитку дітей. Також безвідповідально відноситься до навча- ння дітей, жодного разу не відвідувала батьківські збори, не має роботи. Кошти отриманні від дер- жавної допомоги на дітей як одинока мати, витрачалися не за призначенням. Неодноразово роз- глядалося на засіданнях виконкому Тузлівської сільської ради питання щодо виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків. 28.01.2020 р. на підставі рішення Тузлівської сільської ради діти були вилученні із сім`ї та тимчасово влаштовані в КНП «Татарбунарська центральна районна лікарня» для проходження медичної комісії та отримання висновку про стан здоров`я, фі- зичного і розумового розвитку дитини, та наступним направленням дітей до Центру соціально- психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород_Дністровської РДА Одеської об- ласті. Ухвалою суду від 19.02.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.28). Ухвалою суду від 07.04.2020 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.37). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив позовні вимо- ги задовольнити та розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не запере- чував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщалася належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с.34). Тому її викликано до суду шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду (а.с.35,38), в яке вона повторно не з`явилася, відзиву на позов не подала. Третя особа надала на адресу суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував. У відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у цій справі за- очне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чи- ном повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не пові- домив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступ- них мотивів. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-13). Згідно довідки Тузлівської сільської ради № 47 від 03.02.2020 р., відповідач проживає за адре- сою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї вхо- дять зазначені малолітні діти (а.с.17) Інформацією щодо відвідування дітьми дошкільного навчального закладу я/с «Віночок» Тузлів- ської сільської ради (а.с.24) підтверджується, що діти [PERSON] та [PERSON] від- відували дитячий заклад в період з 03.12.2019 р. по 28.12.2019 р.. Діти не завжди були охайними, доглянутими та вмитими. При перевірці дітей медичною сестрою дитячого закладу у дітей був ви- явлений педикульоз. Мати неодноразово забирала дітей напідпитку. Відповідно до інформації директора Тузлівського НВК за № 5 від 31.01.2020 р. (а.с.20), відпо- відач виховує сама 6 дітей. Сім`я стоїть на обліку як неблагонадійна. За час навчання дітей в школі мати рідко відвідувала заклад, не завжди цікавилась навчання своїх дітей. Шкільні збори не відві- дувала. [PERSON] зловживає спиртними напоями, часто залишає дітей самих. Діти змушені самі варити їсти, топити пічку, тягнути воду з аварійного колодязя, який знаходиться у них в горо- ді. Надвірний туалет також аварійний. Діти не відвідують часто школу із-за педикульозу. Мати от- римувала допомогу на дітей, але гроші швидко закінчувалися. За інформацією лікаря КЗ «Тузлівського центру первинної медико-санітарної допомоги» № 162 від 31.01.2020 р. (а.с.19), діти проживають в антисанітарних умовах. Медичний огляд дітей не про- вадився, графік профілактичних щеплень порушений. Діти брудні, неохайні, голодні та педику- льозні. Після педикульозної обробки в амбулаторії діти знову заражалися із-за антисанітарних умов в будинку. Згідно акта обстеження житлово-побутових умов від 30.01.2020 р. за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою проживає сім 'я із 7 осіб: мати [PERSON] та її малолітні діти. Умови проживання дітей незадовільні, в будинку брудно, дитячі та дорослі речі скрізь розкидані. Продукти харчування відсутні. Посуд брудний. Дитячі речі не випрані. Тверде паливо та газовий балон відсутні. Також діти мають неохайний ви- гляд. Як видно з рішення виконкому Тузлівської сільської ради № 67 від 27.09.2019 р. (а.с.18), [PERSON] попереджено, що в разі не виконання своїх батьківських обов`язків та даного рішен- ня на наступному засіданні буде розглянуте питання про доцільність позбавлення батьківських прав по відношенню її дітей. Виконкомом Тузлівської сільської ради прийнято рішення № 94 від 28.01.2020 р. (а.с.14) про відібрання у відповідача її малолітніх дітей у зв`язку з загрозою життя та здоровю дітей, з метою захисту прав законних інтересів малолітніх дітей, в зв`язку з неналежними умовами проживання дітей без позбавлення батьківських прав та тимчасово влаштувати їх до державного закладу. Як слідує з характеристики Тузлівської сільської ради (а.с.13), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] схильна до вживання алкогольними напоями, не працює, особис- того селянського господарства не утримує, не одружена. Одинока мати, яка виховує шістьох дітей. Зовні видає себе за турботливу матір, проте матеріальне становище та соціальний стан, певні залежності не дозволяють це робити повноцінно. За характером безвідповідальна, легковажна, конфліктна. Виходячи з наведених доказів суд приходить до висновку про те, що відповідач за зазначених обставин не спроможна на даний час належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, здій- снювати догляд, утримання, піклування про дітей або створити умови для належного фізичного та духовного їх розвитку. Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу. Суд приходить до висновку, що від- повідач свідомо, із власної волі ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків та наданих їй прав і тому є підстави для відібрання дітей без позбавлення її батьківських прав. Відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав передбачає зміну поведінки матері та її ставлення до виконання батьківських обов`язків. Декларація прав дитини від 20.11.1959 р. (п.6) вказує, що дитина може бути розлучена з ма- тір`ю лише у винятковій ситуації. Конвенція про права дитини від 20.11.1989 р. (ст. 9) зазначає про те, що держави- учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки прожи- вають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 р., визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розви- ток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можли- востей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з бать- ків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зо- крема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до са- мостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено і право дитини на належне батьківське виховання. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлен- ня та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утри- мують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктив- ного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізич- ний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забез- печують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від ба- тьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Як передбачено ч.4 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", що позбавлення батьківсь- ких прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обо- в`язку утримувати дітей. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей - у роз- мірі 1/2 частини від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття, є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1921 грн. відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved