Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки та виселення, свої вимоги мотивує тим, що 13.05.2008 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір № KIО0GA0000000005 відповідно до якого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 782250грн.00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.05.2018 року. Відповідач за вказаним договором свої зобов'язання не виконав. Станом на 30.01.2013 року має заборгованість в розмірі 3127339 грн. 86 коп. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13.05.2008 року між банком та відповідачем укладено договір іпотеки № KIО0GA0000000005. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 158,60 м2, житловою площею 81,00 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також земельна ділянка загальною площею 0,2300 на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю, розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 1200000 грн. 00 коп. Просить звернути стягнення на предмет застави будинок загальною площею загальною площею 158,60 м2, житловою площею 81,00 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також земельна ділянка загальною площею 0,2300 на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю, розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № KIО0GA0000000005 від 13.05.2008 р.) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстраціє. Правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отримання кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в житловому будинку (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні ухвалою суду від 11.06.2013 року залучено орган опіки та піклування Обухівської міської ради, оскільки позовні вимоги стосуються нерухомого майна, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення в якому проживає неповнолітня особа. Ухвалою суду від 05 лютого 2014 року відповідно до довідки з Обухівської міської ради в даному будинку, який є предметом застави, проживають: [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON], яких залучено до справи в якості відповідачів. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві, не заперечує з приводу винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись належним чином, заяв та клопотань про слухання справи у їх відсутності суду не подали. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились про причину неявки суду не повідомили, хоча повідомлялись належним чином, заяв та клопотань про слухання справи у їх відсутність суду не пожали. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась надала суду листа щодо позиції до позовних вимог в яких зазначила, що відповідно до позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором покладається на розсуд суду, щодо вимоги про виселення то заперечує Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та доведено матеріалами справи, що 13.05.2008 року між [PERSON] та позивачем був укладений договір № KIО0GA0000000005 відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 782250 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.05.2018 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 2.2 кредитного договору відповідач зобов'язався повернути кредит в сумі, вказаній в договорі, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строках та на умовах, що визначені цим договором. Борг відповідача станом на 30.01.2013 року становить суму 3127338 грн. 86 коп., яка складається з 814801 грн., 48 коп. - заборгованість за кредитом; 781547 грн. 99 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 151061 грн. 56 коп - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1230769 грн. 79 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250 - штраф (фіксована частина); 148909 грн. 04 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № KIО0GA0000000005 від 13.05.2008 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13.05.2008 року між банком та відповідачем укладено договір іпотеки KIО0GA0000000005. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 158.60 кв.м., житловою площею 81.00 кв.м, що належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. У відповідності до ст. 6 ЗУ «Про іпотеку», іпотека поширюється на земельну ділянку, загальною площею 0,2300, на якій розташований предмет іпотеки і яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі держаного акту на право власності на землю, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 1200000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе за договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно Довідки Виконавчого комітету Обухівської міської ради № 581 від 07.06.2013 року в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В частинах 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» законодавець установлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. У п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. При цьому пред'явлення позову не є пред'явленням вимоги відповідно до ст. 40 Закону України "Про іпотеку", оскільки на момент звернення ПАТ КБ "ПриватБанк" до суду із позовом про виселення, його права повинні бути порушені відповідачем шляхом невиконання вимоги про звільнення житлового приміщення. Наявність письмової вимоги про звільнення житлового приміщення є обов'язковою умовою при задоволенні позову про виселення із іпотечного житла. Тобто, при вирішенні позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має враховувати те, що виселення мешканців житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом, зокрема при вирішенні цього питання слід чітко враховувати вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», якими встановлено певний порядок дій іпотекодержателя ( банку). При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, а саме: у разі, якщо мешканці не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів отримання відповідачами письмової вимоги про добровільне звільнення будинку, який є предметом іпотеки. Враховуючи вищезазначене суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про виселення осіб зареєстрованих в будинку, яка є предметом іпотеки і на яку судом звернено стягнення. Щодо вимоги позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки зазначена норма закону визначає порядок зняття з реєстрації, в задоволенні вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку з будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] слід відмовити, як такі що заявлені безпідставно. Позовні вимоги в частині відшкодування витрат судового збору сплаченого позивачем під час подачі позову підлягають до задоволення пропорційно до розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial