Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства «санаторій «Дніпровський» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 1934 грн. 15 коп. та\~\~середній заробіток за весь час затримки у розмірі 11591 грн. 25 коп. \~\~\~\~ В обґрунтування позову вказує, що відповідно до наказу № 198-к від 07.09.2015 року вона була прийнята на посаду чергової корпусу № 2 за строковим договором в ДП "Санаторій Дніпровський". \~\~\~\~ 06 листопада 2015 року на підставі наказу № 236-к від 06.11.2015 року вона була звільнена з посади по закінченню строку строкового договору за ст. 36 п.2 КЗпП України. \~\~\~\~ В порушення вимог законодавства, підприємство відповідача має перед нею заборгованість, а саме: по заробітній платі за жовтень 2015 року в сумі 1489 грн. 52 коп., по заробітній платі та компенсації відпустки за листопад 2015 року в сумі 444 грн. 63 коп. \~\~\~\~ Також просить зобов'язати виплатити відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 07 листопада 2015 року по 08 липня 2016 року включно в розмірі 11591 грн. 25 коп.\~\~ \~\~\~\~ В судове засідання позивачка не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги підтримала повністю. \~\~\~\~ Представник відповідача\~в судове засіданні не зявився.\~\~\~Надав до суду заперечення, в яких позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 1934 грн. 15 коп. визнав, в іншій частині просив суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, зазначив, що ДП "Санаторій "Дніпровський" не мав змогу вчасно перерахувати заробітну плату, оскільки не мав можливості розпоряджатися грошовими коштами, які залишились на рахунках ПАТ КБ "ПІВДЕНКОМБАНК" в розмірі 600000 грн., що призвело до неможливості виконання підприємством своїх грошових зобов'язань перед працівниками і іншими особами. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 09.09.2015 року [PERSON] на підставі наказу № 198-к від 07.09.2015 р. була прийнята на роботу чергової корпусу № 2 в ДП «Санаторій «Дніпровський», що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] (а.с.5). Відповідно до витягу з наказу № 236-к від 06.11.2015 року позивачку [PERSON] з 06.11.2015 р. було звільнено з посади чергової корпусу № 2 ДП «Санаторій «Дніпровський», у звязку з закінченням строку трудового договору за п.2 ст. 36 КЗпП України (а.с.6). \~\~ Згідно з довідкою від 04.05.2016 року № 10/224 про заборгованість із заробітної плати, вказано, що [PERSON]., яка працювала в ДП "Санаторій Дніпровський" має заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень в сумі 1489 грн. 52 коп. та виплати заробітної плати і компенсації відпустки за листопад в сумі 444,63 грн. 2015 року. (а.с.7, зворотня). \~\~ Відповідно до довідки про середню заробітну платню [PERSON] вбачається, що середньоденна заробітна плата позивачки за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року складає 50 грн. 67 коп. (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Тому, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за жовтень 2015 року в сумі 1489 грн. 52 коп. та компенсації за невикористану відпустку в сумі 444 грн. 63 коп. суд задовольняє вимоги повністю, оскільки ця сума заборгованості не заперечується відповідачем та підтверджена матеріалами справи. Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки, то в цій частині суд задовольняє вимоги позивачки частково на суму 8512,56 грн. з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляду справи про стягнення заробітної плати у звязку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за період з 07.11.2015 р. по 08.07.2016 р. (165 робочих днів) у розмірі 11591,25 грн., яка обрахована позивачем в позовній заяві виходячи з розрахунку 70,25 грн. середньоденної заробітної плати (а.с. 2), в той час як за наданою позивачем довідкою її середньоденний заробіток становить 50,67 грн. (а.с.7). Згідно норм тривалості робочого часу, встановленого Міністерством соціальної політики України на 2015/2016 роки, кількість робочих днів в місяці: листопад - 16, грудень -23, \~січень - 19\~, лютий - 21, \~\~березень - 22 , квітень 21,\~\~травень - 19, червень 2016 20, липень 2016 7 робочих днів. Разом -\~168 днів. \~\~\~\~\~\~ Розмір середнього заробітку за весь період затримки розрахунку повинен становити: 50,67 х 168 = 8512,56 грн. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача по справі на користь позивача. Сума середнього заробітку визначена судом без утримання податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки справляння і сплата податків та обов'язкових платежів є обов'язком роботодавця. Всього підлягає стягненню сума заборгованості з урахуванням середнього заробітку за період затримки розрахунку в розмірі 10446 грн. 71 коп. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. \~\~\~\~\~\~\~\~ Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави згідно вимог\~ст. 88 ЦПК України\~в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: partial