Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

26 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» (ЄДРПОУ 09328601. МФО 328845. р/р № [NUMBER] в Одеському облуправлінні AT «Ощадбанк», юридична адреса: м. Одеса, вул. Базарна, 17) за кредитним договором № 2320-н від 21.03.2008 р. у розмірі 40 533,73 Євро. з яких: заборгованість по сумі кредиту - 30 564.78 Євро; відсотки - 8 306.53 Євро; 3% річних - 1 662.42 Євро, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: квартиру за номером [ADDRESS] , що складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 18.1 кв.7м., загальною площею 33,6 кв.м.: - яка належала за життя [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частці у праві власності кожному, спадщину яких прийняли, але не оформили [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ), шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною продажу встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Виселити зі зняттям з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS] : [PERSON] ( [INFO] ). [PERSON] ( [INFO] ), членів їх сімей та інших мешканців. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» (ЄДРПОУ 09328601, МФО 328845. р/р № [NUMBER] в Одеському облуправлінні AT «Ощадбанк», юридична адреса: м. Одеса вул. Базарна, 17) суму сплаченого Позивачем судового збору у розмірі 5 302,50 грн. В обґрунтування свого позову посилається на те, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління та [PERSON] 21 березня 2008 року був укладений кредитний договір № 2320-н, за умовами якого позичальнику було надано кредит в сумі 31 700 євро зі сплатою 14% річних строком до 21.03.2013 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] та його матір`ю [PERSON] укладено Іпотечний договір, предметом якого є квартира [ADDRESS] , загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 18.1 кв.м., кількість житлових кімнат: одна, та належала Іпотекодавцям на праві спільної часткової власності. Однак, позивач стверджує, що [INFO] позичальник та один із Іпотекодавців - [PERSON] помер, про що Банку випадково стало відомо 08.09.2010 року, та згодом [INFO] померла майновий поручитель та один із Іпотекодавців - [PERSON] , про що банку стало відомо лише 30.01.2015 року. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] (діти та онуки померлих [PERSON] та [PERSON] ) є таким, що прийняли спадщину, але не оформили право власності, до них перейшли права та обов`язки за іпотечним договором. Спадкоємці, будучі обізнаними про існування у померлого [PERSON] заборгованості за Кредитним договором, враховуючи фактичне прийняття ними спадщини, не здійснили погашення заборгованості за Кредитним договором, а тому, з метою захисту своїх прав та реального погашення заборгованості за Кредитним договором AT «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою судді від 29.07.2019 року позовну заяву будо залишено без руху у зв`язку з не сплатою в повному обсязі судового збору. На виконання вимог даної ухвали, 19 серпня 2019 року позивачем надано на адресу суду меморіальний ордер № 1226505016 від 16 серпня 2019 року про сплату судового збору у розмірі 13 843, 31 гривень. Ухвалою судді від 09.09.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання. Одночасно з подачею позову, представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просив витребувати з Київської державної нотаріальної контори у м.Одесі (колишня Третя Одеська державна нотаріальна контора) копію спадкових справ щодо померлих [PERSON] ( [INFO] - [INFO]), [PERSON] ( [INFO] - [INFO]) та інформацію щодо спадкоємців (їх ІПН та місце реєстрації), які звернулися до нотаріальної контори з заявами про отримання спадщини або з заявами про відмову від спадщини та майна, що складає спадкову масу, а також, інформацію кому із спадкоємців та на яке майно були видані Свідоцтва про право на спадщину. Витребувати від КП «Житлово - комунальний сервіс» «Вузівський» (65088. м. Одеса. вул. Шишкіна. буд. 60-А) інформацію щодо осіб, які були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] в період з 01 травня 2010 року по 01 січня 2012 року з зазначенням ступеню спорідненості з померлими. Витребувати від КП «Житлово - комунальний сервіс» «Вузівський» (65088. м. Одеса, вул. Шишкіна. буд. 60-А) інформацію щодо осіб, які зареєстровані на теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09.09.2019 року дане клопотання було задоволено в повному обсязі. В ході підготовчого засідання, яке відбулось 23.10.2019 року, представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив: витребувати від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (65014. м. Одеса, вул. Базарна. 17. Ідентифікаційний код:09328601) належним чином завірену копію всієї кредитної справи згідно кредитного договору від 21.03.2008 року № 2320-н, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі заступника начальника філії - Одеського обласного управління з роздрібного бізнесу [PERSON] та [PERSON] , [INFO] з обов`язковим наданням платіжних доручень чи інших документів, що підтверджують отримання [PERSON] грошових коштів по вказаному кредиту, його повних паспортних даних, відомостей про отримання згоди дружини [PERSON] [PERSON] на укладення кредитного договору та інформацію про склад сім`ї. Ухвалою суду від 23.10.2019 року вказане клопотання також було задоволено в повному обсязі. Згодом, ухвалою суду від 20.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - Шишлюк Максим Олексійович позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позові. Відповідач [PERSON] , його представники [PERSON] та [PERSON] , які є також представниками відповідача [PERSON] , позов не визнали, при цьому вказували на те,що банк знав про смерть позичальника і іпотекодавця, але з даним позовом звернувся лише в липні 2019 року, тому пропустив строк звернення з вимогою до спадкоємців, визначений ст. 1281 ЦК України. Просили відмовити в задоволенні позову та застосувати строк позовної давності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобов`язаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління та [PERSON] був укладений кредитний договір №2320-н. Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк», відповідно до яких змінено назву Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Згідно з п. 1.1. Кредитного договору, Банк надав Позичальнику грошові кошти у сумі 31 700.00 (тридцять одна тисяча сімсот) Євро, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 31 700,00 Євро. а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 14,0 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим Договором, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 21.03.2013 року. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредитні кошти надаються на 60 місяців з строком остаточного повернення Кредиту не пізніше 21 березня 2013 року на споживчі цілі. Відповідно до п.п.1.4.5. п.1.4. кредитного договору №2320-н. погашення Кредиту здійснюється ануїтетними платежами в сумі 740 (сімсот сорок) євро, що складає 5 763,5 за (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 58 копійок по курсу Національного банку України на 21 березня 2008 року (7.788615 грн. за 1 євро) до останнього числа кожного місяця, починаючи з квітня місяця 2008 року після видачі Кредиту, та сплату нарахованих процентів, починаючи з березня місяця до останнього дня місяця, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в "Ощадбанк". Останнє погашення Кредиту здійснюється позичальником не пізніше березня 2013 року. Пунктом 3.4. кредитного договору встановлено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань за цим договором, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та поручителем зобов`язань за іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку, зокрема, затримання сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, належних до сплати комісійних винагород та інших платежів за цим договором на один календарний місяць. Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом місяця - тридцяти календарних днів, з дати одержання такої вимоги банку. Відповідно до п.п.4.2.2. п.4.2. кредитного договору Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет Іпотеки. 24.03.2008 року, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань за кредитним договором, між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі начальника філії - Одеського обласного управління відкритого акціонерного товариства '"Державний ощадний банк України" [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] , яка є майновим поручителем за зобов`язаннями [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Муль Н.С., зареєстрований в реєстрі за №416. Відповідно до п.1.1. Іпотечного договору, цей Договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору №2320-н від 21.03.2008р. (а також усіх додаткових договорів (угод) до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії) укладеного між Іпотекодержателем та [PERSON] , за умови якого [PERSON] зобов`язаний до 21.03.2013р. Повернути Іпотекодержателю кредит в сумі 31 700 (тридцять одна тисяча сімсот) євро. що складає 246 899.09 (двісті сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять) гривень 09 (копійок) по курсу Національного банку України на 21 березня 2008 року (7,788615 грн. за 1 євро) та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 14 (чотирнадцять) % річних, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом (якщо такі будуть мати місце), та сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором у розмірі та на підставах, передбачених ним, та витрати, пов`язані з реалізацією предмета іпотеки, що понесені Іпотекодержателем. Згідно п.1.2. Іпотечного договору, предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] , та має наступні характеристики: загальна площа: 33.6 кв.м.; житлова площа: 18,1 кв.м.; кількість кімнат: 1(одна). Пунктом 1.3. іпотечного договору зазначено, що вищевказана квартира належить Іпотекодавцям на праві спільної часткової власності (по 1/2 частці у праві власності) на підставі: Свідоцтва про право власності, виданого 19.02.2008р. Управлінням житлово - комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради згідно з розпорядженням від 19.02.2008р. №207563, зареєстровано і записано в реєстрову книгу №19-24206. Право власності зареєстроване КП "Одеське міське бюро технічної від а інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" в реєстрі прав власності на нерухоме майно ком 26.02.2008р. за реєстраційним номером 22258386. за номером запису 207 в книзі 598пр-179. В п.п.3.1.6. п.3.1. іпотечного договору, зазначено, що Іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його у випадку смерті Іпотекодавків та/або боржника. Відповідно до п.4.2. іпотечного договору, Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому не поверненні у встановлені кредитним договором строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; та/або при несплаті або час несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій); або у випадку несплати протягом трьох місяців частки кредиту та нарахованих процентів. Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Кредитний та іпотечний договори оформлені згідно вимог цивільного законодавства, скріплені підписами працівника Банку та печатками з однієї сторони і підписами позичальника з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його укладення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором.. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. З вищенаведеного випливає, що позивач та Кредитор, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, [INFO] позичальник, [PERSON] помер, про що Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис за № 920. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно зі ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так з матеріалів справи вбачається, що 05.08.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Київського райвиконкому м. Одеси 05.08.1995р. [NUMBER] . В період даного шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане відділом реєстрацій актів громадянського стану виконкому Київської районної Ради народних депутатів м. Одеси Серії [NUMBER] . Відповідно до положень ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою Зобов`язання за кредитним договором допускають правонаступництво і входять до складу спадщини. В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Частинами 1.3,4 статті 1273 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. З матеріалів спадкової справи №1434/2010 до майна [PERSON] вбачається, що дружина померлого [PERSON] - [PERSON] , своєю заявою від 06.12.2010р. за №3365, як спадкоємець першої черги за законом, відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь матері померлого [PERSON] . Натомість діти померлого [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] від прийняття спадщини не відмовлялися, тому відповідно до ст.1261 та 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті батька. Спадкоємцем першої черги, який також прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його мати - [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та залишилася проживати, володіти та користуватися спадковим майном, що підтверджується довідкою з місця проживання склад сім`ї та реєстрацію, виданою КП "ЖКС" Вузівський 14.09.2019р. за №1288. Таким чином, на момент відкриття спадкової справи №1434/2010 до майна померлого [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом які прийняли спадщину були троє осіб: діти померлого - [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Проте, [INFO] [PERSON] померла, про що Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис за № 2340. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що про смерть [PERSON] він дізнався 08.09.2010 року, а про смерть [PERSON] - [INFO] , однак, жодних доказів на підтвердження саме цих дат суду не надав. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяці дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання стоку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до вимог статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємні зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Отже, пред`явленню позову кредитора про звернення стягнення на майно, одержане спадкоємцем в натурі, має передувати пред`явлення кредиторської вимоги до спадкоємця відмова останнього задовольнити таку вимогу одним платежем чи вчинення ним фактичних дій, які свідчать про відмову від одноразового платежу. Спадкоємці боржника не пов`язані строком виконання зобов`язання, визначеним договором між його сторонами, та зобов`язані виконати умови договору одноразовим платежем у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимоги кредиторів до спадкоємців боржника. При цьому, вищевказана норма матеріального права пов`язує настання строку пред`явлення вимоги до спадкоємців від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, а не з часу його обізнаності щодо наявності спадкоємців, які прийняли спадщину. З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2011 року AT «Ощадбанк» звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контри з заявою кредитора до спадкоємців, в якій просив включити кредиторські вимоги в спадкову масу та повідомити спадкоємців померлого [PERSON] про наявність заборгованості перед AT «Ощадбанк», також надати відомості про осіб, які подали заяву про вступ у спадок, а також які вступили у спадок Листом від 28.01.2011 року Шоста Одеська державна нотаріальна контора повідомила, що заяву кредитора з вимогами до спадкоємців [PERSON] направляє до Третьої одеської державної нотаріальної контори. Листом від 07.02.2011р. Третя Одеська державна нотаріальна контора повідомила, що заява кредитора до спадкоємців [PERSON] отримана та долучена до спадкової справи №1434/2010 до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] 10.05.2012 року AT «Ощадбанк» знову звернувся до Шостої Одеської державної нотаріальної контори з проханням надати інформацію про осіб, які отримали свідоцтво про право на спадщину. Листом від 31.05.2012р. Третя одеська державна нотаріальна контора повідомила, що заява кредитора до спадкоємців [PERSON] отримана, долучена до спадкової справи №1434/2010 та про заяву кредитора і суму заборгованості спадкоємці повідомлені належним чином, на теперішній час свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. 30.05.2013 року та 13.05.2014 року AT «Ощадбанк» знову звернувся до Шостої одеської державної нотаріальної контори з проханням повідомити про спадкоємців, які звернулись з заявою про прийняття спадщини та про майно, що становить спадщину. Листами від 18.06.2013 та 29.05.2014 року Третя Одеська державна нотаріальна контора на запити Банку повідомляла, що про заяву кредитора спадкоємці повідомлені належним чином та на теперішній час свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. З вказаного вбачається, що у позивача з 08.09.2010 року виникло право пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором, на підставі ст.ст. 1281 та 1282 ЦК України та виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі и.3.1.6 іпотечного договору та ст. 23 ЗУ «Про іпотеку». Реалізуючи своє право, 12.01.2011 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою кредитора до спадкоємців про виконання зобов`язань померлого [PERSON] по кредитному договору №2320-н від 21.03.2008 року. Спадкоємців [PERSON] було повідомлено про існування заборгованості перед позивачем листом нотаріальної контори №530/01-16 від 07.02.2011 року. Відповідно до ст..1282 ЦК України, спадкоємці [PERSON] зобов`язані були погасити заборгованість перед банком одноразовим платежем. Оскільки спадкоємці [PERSON] не виконали свого обов`язку щодо погашення боргу перед кредитором протягом 30 днів з моменту їх повідомлення про існування такого боргу, тобто до 07.03.2011 року, то у позивача виникло право стягнення із спадкоємців боржника суми заборгованості по кредитному договору на підставі п.3.4. та 4.2.2. кредитного договору. У своїй позовній заяві позивач стверджує, що він не знав, хто саме є спадкоємцем боржника, а тому не звергався з позовом раніше. Проте, таке твердження позивача є безпідставним та необґрунтованим, оскільки в іпотечному договорі зазначено, що [PERSON] проживає та зареєстрована з [PERSON] за однією адресою, а в матеріалах кредитної справи була наявна копія паспорта гр.. [PERSON] , в якій містились відмітки про народження дітей - [PERSON] , [PERSON] , крім того, така інформація міститься в кредитній заявці (т.1, а.с. 249 зворот). У зв`язку з цим, на підставі с г.. 1268 ЦК України, банк мав знати, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , а тому, починаючи з 07.03.2011 року повинен був звернутись до суду із вимогами до спадкоємців про стягнення суми заборгованості по кредитному договору, в межах вартості спадкового майна. Більш того, [PERSON] була другим іпотекодавицем по іпотечному договору. Починаючи з 08.09.2010 року, коли банку стало відомо про смерть боржника, на підставі 1.3.1.6. іпотечного договору, банк міг пред`явити до неї вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказані вимоги про стягнення заборгованості по кредитному договору та про звернення стягнення на предмет іпотеки мали бути заявлені позивачем в межах загального, трирічного, строку позовної давності, оскільки позивачем було дотримано строк пред`явлення письмової вимоги спадкоємцям, встановленні ст. 1281 ЦК України. Більш того, суд звертає увагу, що про смерть [PERSON] позивачу стало відомо 30 січня 2015 року. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої, як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом частини першої статті 1282 ЦК України та частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Отже, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань. Зазначене вище узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц. Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд, а вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено (частина друга статті 1282 ЦК України). Тобто, дізнавшись про смерть боржника та про його спадкоємицю й пред`явивши їй вимогу через нотаріуса у порядку, визначеному статтею 1281 ЦК України, банк мав право звернутися до суду з позовом до спадкоємця боржника, проте подав такий позов тільки в липні 2019 року, тобто з пропуском трирічного строку загальної позовної давності та не заявляв про поважні причини пропуску такого строку. Крім того, суд бере до уваги, що згідно ч.3 ст. 1281 ЦК України, якщо кредитор спадкодавця не знав та не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Як вбачається з кредитного договору, термін остаточного погашення кредиту був визначений сторонами не пізніше 21 березня 2013 року, а позивач звернувся до нотаріуса після смерті [PERSON] з заявою кредитора лише 14.04.2015 року, пропустивши річний строк, встановлений законом. Отже, пропуск позивачем строку, передбаченого статтею 257 ЦК України, є самостійною підставою для відмови у позові. Приходячи до такого висновку, суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо того, що банку не було відомо про спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , і саме лише під час огляду матеріалів кредитної справи напочатку 2019 року працівником банку було з`ясовано, що у померлого [PERSON] були діти, так як, що саме зашкодило працівникам банку раніше ознайомитись з матеріалами кредитної справи, яка зберігається у позивача, залишилось не зрозумілим. Також представник позивача повідомив, що про смерть [PERSON] їм стало відомо від працівників банку, які здійснювали щорічний огляд предмету іпотеки. Наведене свідчить про те, що представники позивача мали можливість своєчасно дізнатись і про смерть [PERSON] . Також під час розгляду справи було з`ясовано, що [PERSON] не була залучена до участі у справі співвідповідачем, а виступала у якості третьої особи, що дало підстави вважати, що банку було відомо про її відмову від отримання спадщини після смерті чоловіка. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з відмовою в задоволенні вимог, судовий збір відшкодування не підлягає.

Outcome: dismissed