Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог та поданих заяв по суті справи, посилається на те, що 07.02.2008 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому за кредитним договором № б/н, станом на 15.08.2019 року, утворилась заборгованість у розмірі 68 963,55 гривень, що складається з наступного: 28 311,56 гривень - заборгованості за тілом кредитом, 16 733,56 гривень - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 19 661,14 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 735,22 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 гривень - штраф (фіксована частина), 3 272,07 гривень - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з неї судовий збір. Відповідачем, в свою чергу, надано до суду відзив на позов, згідно якого [PERSON] з доводами та вимогами викладеними у позовній заяві категорично не погоджується з наступних підстав. Надана Банком копія Анкета - заява до позову не містить нічого, окрім анкетних даних [PERSON] , вона не містить даних щодо суми кредиту, розміру кредитного ліміту, строку дії картки, розміру та підстав нарахування процентів, комісії, штрафу та пені. Тобто Анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07.02.2008 року, що надана банком не містить ознак узгодження в письмовій формі умов кредитування. Немає також жодних відомостей щодо зміни умов кредитування. При цьому, позивач не надав суду підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку розміщені на сайті: www.privatbank.ua розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені,штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. [PERSON] категорично не погоджується з розміром нарахованих процентів, розмір яких сторонами не узгоджувався, а отже дії позивача щодо підвищення ним в односторонньому порядку процентної ставки на суму простроченої заборгованості є неправомірними. Крім того, позивачем в свою чергу надано відповідь на відзив згідно якого зазначено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву, банком надана до суду копія анкети-заяви від 07.02.2008 року, з якої вбачається, що Відповідач особистим підписом засвідчив, що "згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язуюся виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку". Також до матеріалів позовної заяви долучено довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, Gold ", де вказано поточну процентну ставку у розмірі 3,0% (36,00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, тощо. Представник позивача наголосив, що надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що Відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що Відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належним та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контр розрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Враховуючи принцип свободи договору, Банк має право передбачати в кредитних договорах відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобов`язання - у вигляді штрафу, і за несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання - у вигляді пені. Застосування банком у кредитному договорі та штрафу, та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, адже характер правопорушень в даному випадку різний. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи. Відповідач та його представник в судове засідання позивача не з`явились, проте в матеріалах справи наявні заяви згідно яких вони просять суд розглянути справу без їхньої участі. Суд, заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків щодо фактичних обставин. Як встановлено в судовому засіданні, згідно анкети - заяви від 07.02.2008 р., між банком та відповідачем узгоджено надання банківської послуги «Кредитка «універсальна», 30 днів пільгового періоду, кредитний ліміт - 1100 грн., базова процентна ставка за кредитом - 3% в місяць на залишок заборгованості (а.с. 16). Інші умови анкети - заяви розібрати не вдається за можливе, у зв`язку з нечитабельною копією останньої. Ухвалою суду від 14.08.2020 р. витребувано з банку оригінали письмових доказів, поданих позивачем на підтвердження позовних вимог. Листом від 31.08.2020 р. банком повідомлено, що надати оригінал кредитного договору не вбачається можливим, оскільки в архівах банку не виявлено. На підтвердження позовних вимог банком надано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна», 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису відповідача (а.с. 17-32). Згідно довідки про видачу кредитних карт [PERSON] , банком на підставі підписаного кредитного договору №б/н було видано, починаючи з 05.01.2008 р. п`ять кредитних карток, з терміном дії останньої до 09/18 (а.с.178). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, старт карткового рахунку відбувся 05.01.2008 р; 07.02.2008 р. відбулось встановлення кредитного ліміту в сумі 1100 грн., який неодноразово змінювався банком. 20.10.2017 р. відбулось чергове збільшення кредитного ліміту до 18000,00 грн.; 12.09.2018 р. кредитний ліміт був знижений до 0,00 грн. (а.с. 175). Згідно виписки за договором №б/н станом на 28.08.2020 р. вбачається по банківським карткам за період з 07.02.2008 по 01.03.2020 р. рух коштів як шляхом поповнення картки, так і зняття коштів з картки (а.с. 218-231). При цьому із даного документа вбачається, що 24.01.2018 р. позивачкою було використано кредитний ліміт у максимальному обсязі - 18000,00 грн. В подальшому відбувалось як перевищення кредитного ліміту, так і внесення грошових коштів на погашення заборгованості. Зазначене перевищення встановленого кредитного ліміту стало можливим, як було пояснено у судовому засіданні представником банку, внаслідок оформлення відповідачкою 01.02.2018 р. банківської послуги - «миттєва розстрочка»: 10 платежів по 1744,08 грн. Вказані пояснення відповідають виписці за договором, де відображено здійснення операцій «щомісячний платіж» за послугою «Миттєва розстрочка». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07.02.2008 року станом на 15.08.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 68 963,55 грн., яка складається з :заборгованості за тілом кредита - 28 311,56 грн., заборгованості за простроченим тілом кредита - 16 733,56 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 19 661,14, заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., - 735,22 грн., загальної заборгованості за наданим кредитом - 65 441,48 грн., заборгованість по судовим штрафам - 3 522,07 грн.. Оцінивши подані до суду докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь - яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). Вирішуючи наявний спір, суд керується ст. 13 ЦПК України, в якій закріплено принцип диспозитивності цивільного законодавства, відповідно до якого суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про існування між банком та [PERSON] кредитних відносин, оскільки у письмовій формі сторони домовились про суму кредитного ліміту та базову процентну ставку. Разом із цим, у справі, що розглядається, суд звертає увагу на те, що Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна», 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять зазначення дати їх складання, не містить підпису відповідачки та нею не визнаються. Враховуючи наведене, суд не може розцінювати зазначені документи як стандартну (типову) форму договору приєднання. Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, не можна вважати складовими частинами укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Крім того, суд керується постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17, в якій Судом зроблено висновок про те, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року (справа № 578/132/16-ц, провадження № 61-3836св18). Відтак, суд вважає, що оскільки Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна», 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису відповідачка, а в Анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати штрафних санкцій за невиконання договору, то вимоги банку в частині стягнення пені та штрафів задоволенню не підлягають. Крім того, суд звертає увагу на те, що заборгованість за процентами згідно позовної заяви відсутня та до стягнення не заявлялась. Аналізуючи заявлену банком заборгованість за тілом кредиту у розмірі 28311,56 грн. та простроченим тілом кредиту у сумі 16733,56 грн., суд виходить із наступного. Як вбачається із позовної заяви, відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначене підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідно до якої 24.01.2018 р. відбулось встановлення кредитного ліміту в сумі 1100 грн., який неодноразово змінювався банком. 20.10.2017 р. відбулось чергове збільшення кредитного ліміту до 18000,00 грн. Згідно виписки за договором №б/н станом на 28.08.2020 р., яка є первинним бухгалтерським документом, вбачається, що 24.01.2018 р. позивачкою було використано кредитний ліміт у максимальному обсязі - 18000,00 грн. Після цієї дати відповідачка не могла витрачати кредитні кошти банку, що підтверджується зазначеною випискою банку. В подальшому відбувалось як перевищення кредитного ліміту, так і внесення грошових коштів на погашення заборгованості. Внаслідок оформлення відповідачкою 01.02.2018 р. банківської послуги - «миттєва розстрочка»: 10 платежів по 1744,08 грн. (всього - 17440,8 грн.) відбулось перевищення кредитного ліміту на суму «миттєвої розстрочки». Водночас, протягом 01.02.2018 р. - 15.01.2019 р. здійснювалось погашення існуючої заборгованості на загальну суму 16486,24 грн. (підсумок колонки «Сума у валюті операції» з позитивним значенням протягом 01.02.2018 р. - 15.01.2019 р., а.с. 218-219). Крім того, як вбачається із виписки за договором №б/н станом на 28.08.2020 р., значення колонки «залишок після операції» збільшувався банком, у тому числі шляхом нарахування відсотків за користування кредитним лімітом, пені, страховими платежами, непередбаченими укладеним кредитним договором.. Зазначене свідчить, що банк почав з 01.06.2018 р. у розрахунку заборгованості (а.с. 5-15) протиправно включати до тіла кредиту проценти, пеню, страхові платежі, водночас у розрахунку заборгованості зазначати, що «погашення заборгованості по нарахованим відсоткам» не здійснювалось та «заборгованість за нарахованими відсотками - відсутня (а.с. 15). Таким чином, враховуючи вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав щодо повернення боржником фактично отриманої та не сплаченої суми кредитних коштів у загальній сумі 35440,8 грн. (18000,00 грн. кредитного ліміту, встановленого клієнту банку та 17440,8 грн. - за послугою «миттєва розстрочка»). Проте, зазначену суми слід зменшити на 16486,24 грн. погашеної заборгованості протягом 01.02.2018 р. - 15.01.2019 р. та на 514,78 грн. погашеної заборгованості по пені (штрафам), комісії (зазначеної банком у розрахунку заборгованості на а.с. 15, враховуючи відсутність домовленість між сторонами про останні). У зв`язку із викладеним, для забезпечення повернення позивачу отриманого відповідачем кредиту, суд приходить до висновку про те, що вимоги банку підлягають частковому задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за кредитним договором №б/н від 07.02.2008 р. року заборгованість у розмірі 18439,78 грн. (35440,8 - 16486,24 - 514,78). Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 513,70 грн. (18439,78 грн. х 1921 грн.: 68963,55 грн.) На підставі викладеного і

Outcome: partial