Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач та її представник зазначили, що розпорядженням сільського голови [PERSON] сільської ради «обєднаної територіальної громади» [PERSON] від 18.01.2018 року № 2-18 «Про фактичне звільнення [PERSON]П.», вона із 18.01.2018 року була звільнена із посади працівника із ведення військового обліку у звязку, як вказано в розпорядженні, із реорганізацією та зміною структури та чисельності штату апарату [PERSON] сільської ради, відповідно до п. 1 ст. 40, ст.ст. 44,47,49-2 Кодексу законів про працю України, про що зроблено запис у її трудовій книжці. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці в п. 1 ч.1 зазначеної статті Кодексу зокрема мається на увазі ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Основною підставою для звільнення позивача в розпорядженні вказано реорганізацію. Але реорганізації сільської ради (розміщеної в адміністративному центрі громади), до якої приєдналися по факту інші сільські ради, не відбулося. Змінилися лише відомості про неї, які містяться в Єдиному державному реєстрі. Так, ч. 4 ст. 8 Закону України від 05.02.2015 р. № 157-УІІІ "Про добровільне об'єднання територіальних громад" (з врахуванням змін, внесених Законом України від 25.12.2015 р. № 925-УІ1І "Про внесення змін до Закону України "Про добровільне об'єднання територіальних громад" щодо особливостей державної реєстрації органів місцевого самоврядування як юридичних осіб") передбачено здійснення реорганізації відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об'єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об'єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об'єднаної територіальної громади. З цієї норми прямо випливає, що реорганізація відбувається саме тих рад, які приєдналися до головної садиби (тієї ради, яка розташована в адміністративному центрі). Що ж до сільської ради головної садиби, то відносно неї здійснюється лише державна реєстрація змін до відомостей про неї, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Такі зміни вносяться державним реєстратором на підставі заяви, поданої сільським головою, обраним об'єднаною територіальною громадою або уповноваженою ним особою. Форма такої заяви затверджена наказом Міністерства юстиції України від 06.06.2016 р. № 15/5"Про затвердження форм заяв у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Тому на сьогодні і відсутнє будь яке рішення про реорганізацію [PERSON] сільської ради, а якщо б воно і було, то було б, на думку позивача, протизаконне. [PERSON] зазначила, що навіть якби це була реорганізація, то у разі звільнення, потрібно чітко дотримуватися чинного законодавства. Так, положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто, вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, або іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, тощо. Позивачу ж не було запропоновано ніякої посади. Тобто, позивача звільнили із займаної посади, посилаючись на реорганізацію, але ні реорганізації, ні скорочення посади не відбулося. Роботодавець при звільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці має дотримуватися вимог статті 42 Кодексу законів про працю України, якою передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. [PERSON] звільнили із займаної посади посилаючись на реорганізацію, але ні реорганізації, ні скорочення посади позивача не відбулося. Крім того, відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Ці вимоги законодавства дотримані не були і при звільненні позивача відсутнє погодження профспілкового комітету. Тому, враховуючи викладене, позивач вважає, що жодних підстав для розірвання трудового договору із нею з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, які передбачені ст.ст. 36,40 КЗпП України, не було. Розпорядження сільського голови [PERSON] обєднаної територіальної громади [PERSON] «Про фактичне звільнення [PERSON]П.» від 18.01.2018 № 2-18 прийнято із численними порушеннями ст..ст. 36,40,42,43, 49-2 КЗпП України. В звязку з вищевикладеним позивач просила визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] сільської обєднаної територіальної громади № 2-18 від 18 січня 2018 року «Про фактичне звільнення [PERSON]П.», поновити її на посаді працівника з військового обліку [PERSON] сільської ради Жашківського району Черкаської області та стягнути з [PERSON] сільської ради Жашківського району Черкаської області на її користь заробіток за час вимушеного прогулу. Представник відповідача [PERSON] сільської ради, він же відповідач сільський голова [PERSON], - заперечив проти позову з посиланням на те, що 17.11.2017 року розпорядженням сільського голови було попереджено всіх працівників [PERSON] сільських рад про вивільнення у порядку ст.32 КЗпП України у звязку із змінами істотних умов праці (з розпорядженням кожен працівник ознайомився під розпис). 29.11.2018 року рішенням [PERSON] сільської ради було затверджено структурну та штатну чисельність апарату [PERSON] сільської ради та її виконавчих органів. В даній структурі визначено, що в [PERSON] сільській раді не буде працювати «Працівник з ведення військового обліку» До [PERSON] сільської ради приєдналася Зеленорізьська сільська рада, стало питання скорочення даної посади, на якій працювала позивач, оскільки посадові обовязки покладені на іншу особу, то проводиться оплата праці іншій особі, на яку покладено посадові обовязки. Що стосується профспілкового комітету, то в [PERSON] сільській раді Жашківського району Черкаської області він не створений. Жашківський військкомат повідомлений про покладення обовязків працівника з ведення військового обліку на іншу особу. Іншу посаду [PERSON] не пропонували, оскільки вільної посади на той час не було, коли було введено нові посади, то [PERSON]П також не пропонували, оскільки необхідною умовою є наявність вищої освіти, якої вона не має. Заяви, подані учасниками справи. Позивач звернулася до суду із позовною заявою 19 лютого 2018 року. Ухвалою суду від 01.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 22.03.2018 року. 22.03.2018 року судове засідання відкладено на 07.05.2018 року та зобовязано відповідачів надати відомості з приводу наявності профспілкового комітету. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом установлено, що згідно розпорядження сільського голови [PERSON] сільської обєднаної територіальної громади від 18.01.2018 року № 2-18 «Про фактичне звільнення [PERSON]П.» відповідно до ст.. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на підставі розпорядження від 17 листопада 2017 року № 1-17 «Про попередження працівників [PERSON] сільської ради про наступне вивільнення працівників у порядку ст.. 32 Кодексу законів про працю України»,

Outcome: approved