Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» про солідарне стягнення матеріальної шкоди в розмірі 18263,95 гривень, моральної шкоди в розмірі 10000 гривень, витрат на проведення експертизи в сумі 500 гривень та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.03.2013 р. приблизно о 12.50 год. в м.Києві по вул.Глушкова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» 2108 д.н. [NUMBER] під керуванням позивача, та автобусом «Мерседес» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав легкі тілесні ушкодження, а автомобіль «ВАЗ» зазнав механічних пошкоджень. Винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 21.03.2013 р. визнаний [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт», куди позивач намагався звернутись з заявою про настання страхового випадку і отримання страхового відшкодування, однак, в зв»язку з відсутністю Страхової компанії за місцем реєстрації заява не була отримана. За ініціативою позивача з метою визначення вартості матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 01.04.2013 р. була проведена оцінка, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ» становить 18263,93 гривень. Оскільки на момент звернення до суду Страховою компанією не були здійснені виплати страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідачів солідарно завдану йому матеріальну шкоду. За проведення оцінки позивачем сплачено 500 гривень. Позивач посилається на те, що йому. як власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ», була завдана моральна шкода, що пов»язана з пошкодженням транспортного засобу, внаслідок чого змінився його спосіб життя, він позбавлений можливості користуватись автомобілем, а вимушений вживати заходи для вирішення питання щодо відшкодування збитків. Моральну шкоду він оцінює в 10000 гривень і просить її стягнути солідарно з відповідачів. В ході судового розгляду за заявою позивача позовні вимоги до ПрАТ «СК «Лафорт» були залишені без розгляду. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши письмові заперечення. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.03.2013 р. приблизно о 12.50 год. в м.Києві по вул.Глушкова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» 2108 д.н. [NUMBER] під керуванням позивача, та автобусом «Мерседес» д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «ВАЗ» зазнав механічних пошкоджень. Винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 21.03.2013 р. визнаний [PERSON] В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, в даному випадку, наявність вини в діях [PERSON] не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що автомобіль «ВАЗ» д.н. [NUMBER] знаходиться в користуванні позивача. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз»ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов»язкове стрхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт» відповідно до Полісу АВ /978650. Матеріали справи не містять даних про встановлений за договором розмір франшизи. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Згідно з ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленомузаконодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно звіту № 7521 від 01.04.2013 р., складеного СПД ФОП [PERSON] за заявою позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ» д.н. [NUMBER], становить 18263,95 гривень. За проведення даної оцінки позивачем були сплачені кошти в розмірі 500, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру (а.с.9). Позивач звернувся до СК «Лафорт» з заявою про виплату страхового відшкодування, однак на момент звернення до суду зазначені кошти виплачені не були. З огляду на викладені обставини, суд вважає, що на підставі положень Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» саме ПрАТ «СК «Лафорт» повинно відшкодувати позивачу вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась за участю застрахованого транспортного засобу. Судом встановлено, що на час розгляду справи триває процедура ліквідації ПрАТ «СК «Лафорт» і позивач подав заяву до Господарського суду м.Києва про визнання його кредитором ПрАТ «СК «Лафорт». Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Вимоги позивача до відповідача [PERSON] в частині відшкодування вартості матеріальних збитків та витрат на проведення оцінки є необґрунтованими, суперечать положенням Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст..1194 ЦК України, а тому не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що у зв"язку з дорожньо-транспортною пригодою, пошкодженням автомобіля, позивач зазнав моральних страждань, оскільки був пошкоджений транспортний засіб, який знаходився в постійному користуванні позивача, необхідно було вирішувати питання щодо проведення виплати страхового відшкодування та відшкодування завданих збитків, в звязку з чим змінився його нормальний спосіб життя, він зазнав певних душевних страждань та хвилювань. Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з»ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Вимоги позивача до відповідача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 гривень не є обгрунтованими в повному обсязі, як на стадії звернення до суду, так і в ході розгляду справи. Однак, пошкодження автомобіля, який постійно знаходився у користуванні позивача, призводить до душевних страждань, зміну способу життя в зв»язку з необхідністю вирішення питання щодо проведення відновлювального ремонту автомобіля, отримання відшкодування завданих збитків. На думку суду, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000 гривень. Моральна шкода на підставі ст.1167 ЦК України підлягає стягненню з відповідача, оскільки саме внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху настала дорожньо-транспортна пригода. З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судових витрати у справі, сплачених при зверненні до суду, на користь позивача прапорційно до задоволених вимог ( 7%).

Outcome: partial