Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовом до [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON], про виселення та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову посилається на те, що 17 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2233/1154. 17 липня 2008 року між банком та [PERSON] в забезпечення кредитного договору було укладено договір іпотеки №941, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1131, предметом якого є нерухоме майно: житловий будинок, літ. «А-1» з надвірними побудовами (літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Г» вбиральня літ. «Д», сараї літ. «Ж» та «З», вигрібна яма літ. «И») [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за №6245416 від 17.07.2008р. Рішенням Будьоннівського районного суду м.Донецька від 09.02.2011 року по справі № 2-337/11 вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, літ. «А-1» з надвірними побудовами [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю. Позивачем надсилались відповідачам лист з вимогою про звільнення будинку [ADDRESS], протягом одного місяця з дня отримання вимоги, а саме лист б/н від 05.06.2013р. Однак на цей час вимоги АБ «Укргазбанк» не виконані. ПАТ «Укргазбанк» просить суд виселити [PERSON], [PERSON] з будинку. Представник позивача за дорученням Смольянінова О.В. надала суду письмову заяву, згідно якої підтримала в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить справу розглянути у її відсутність та проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача в особистих поясненнях якого немає необхідності, за матеріалами справи. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не надали. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно п.1.2 статуту ПАТ «Укргазбанк», правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк» є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк». 17 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2233/1154. 17 липня 2008 року між банком та [PERSON] в забезпечення кредитного договору було укладено договір іпотеки №941, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1131, предметом якого є нерухоме майно: житловий будинок, літ. «А-1» з надвірними побудовами (літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Г» вбиральня літ. «Д», сараї літ. «Ж» та «З», вигрібна яма літ. «И») [ADDRESS], та належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за №6245416 від 17.07.2008р. Банком, як кредитором прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, літ. «А-1» з надвірними побудовами [ADDRESS], та належить [PERSON], та подано відповідний позов до суду. Рішенням Будьоннівського районного суду м.Донецька від 09.02.2011 року по справі №2-337/11, позов задоволено та вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, літ. «А-1» з надвірними побудовами [ADDRESS], та належить [PERSON] В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно зі ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч.3 ст.109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 43 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суди мають враховувати, що таке примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за умови, що мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя чи нового власника про виселення із предмета іпотеки або в інший погоджений сторонами строк. В судовому засіданні встановлено, і дана обставина відповідачами належними доказами не спростована, що ПАТ «Укргазбанк» надсилало відповідачам лист з вимогою про звільнення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується оглянутим листом б/н від 05.06.2013р. З оглянутих в судовому засіданні рекомендованих повідомлень, вбачається, що вказані листи були отримані відповідачами 10.06.2013 року. За таких підстав, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено дотримання кредитором порядку звернення до суду, оскільки відповідачам у встановленому законом порядку було надіслано вимоги про звільнення спірної квартири 05.06.2013 року, які отримані відповідачем 10.06.2013року, а з позовом до суду банк звернувся 11 жовтня 2013 року, тобто протягом спливу одного місяця з дня отримання вимог, що відповідає вимогам ч.2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК України. Крім того, з дослідженої в судовому засіданні копії акту обслідування житлово-побутових та матеріальних умов, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані особи, а саме: [PERSON], [PERSON] На дату укладення договору іпотеки малолітня [PERSON] права власності та користування спірною квартирою не мала, оскільки народилась після його укладення, тобто майнові права дитини на будинок відсутні. Даних про згоду іпотекодержателя на реєстрацію малолітній дітей у спірній квартирі у справі немає. Частиною 3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки та особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовитися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям (ч. 4 цієї статті). Проте, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", в п. 44 роз'яснено, що суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування. Оскільки у справі встановлено, що на час укладення іпотечного договору від 17 липня 2008 року малолітня донька [PERSON], 2012року у встановленому законом порядку прав користування спірною квартирою не мала, у цьому помешканні була зареєстрована без згоди іпотекодержателя вже після укладення кредитного й іпотечного договорів та ухвалення рішення Будьонінвнського районного суду від 09 лютого 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а отже, є передбачені законом підстави для задоволення публічному акціонерному товариству акціонерний банк "Укргазбанк" позову до [PERSON], [PERSON] про виселення На підставі наведеного, суд вважає, що в судовому засіданні повно та всебічно з'ясовані обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне солідарно стягнути з [PERSON], на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 114 грн. 70 коп. судового збору.

Outcome: approved