Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

У листопаді 2014р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що у власності Позивача знаходиться автомобіль ЗАЗ «Lanos» 2013 року випуску, реєстраційний номер АР39113 СВ, який позивачем було застраховано автомобіль по програмі «КАСКО», про що було укладено договір № 202.14.2224594 з Відповідачем, за яким страхова сума складає 97 900 грн. Відповідно до п. 3.3.1 ч. «Б» договору страхування, страховим випадком визнається зокрема незаконне заволодіння транспортним засобом. Також, у відповідності з п. 3.3.3 страховим випадком вважаються протиправні дії третіх осіб. 17.04.2014 р. зять Позивача надав своєму знайомому, [PERSON] тимчасове право на користування автомобілем з метою здійснення одноразового перевезення матері останнього в сусідній населений пункт з умовою повернення Автомобілю наступного дня. З 18 квітня по 24 квітня 2014 року Позивач неодноразово дзвонила [PERSON], який щоразу запевняв, що автомобіль буде повернено в найкоротший строк. 24.04.2014 р. Позивач звернулася до міліції з заявою про незаконне заволодіння належним їй Автомобілем. За фактом звернення було почато досудове розслідування, про що свідчить повідомлення слідчого (копія додається). Попередньо дії [PERSON] були кваліфіковані за частиною 1 ст. 289 КК України. Відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014080040001755. Про зазначені вище обставини незаконного заволодіння автомобілем Позивач 24.04. 2014 р. повідомила Відповідача, зателефонувавши за номером, вказаним в страховому полісі, про що свідчить довідка Відповідача про факт повідомлення. 28.04.2014 р. Позивач подала Відповідачу заяву про подію (копія додається), страховий поліс, письмові пояснення обставин події (копія додається) та заяву про виплату страхового відшкодування. 21.05.2014 р. Відповідач надіслав Позивачу письмову відповідь щодо розгляду події страхового випадку, в якій відмовив за відсутністю підстав для здійснення страхового відшкодування. Свою позицію Відповідач мотивував тим, що відповідно до договору страхування страховим випадком не визнається втрата транспортного засобу в наслідок дій осіб, які були добровільно допущені Страхувальником в салон транспортного засобу, якщо вони, користуючись цим незаконно заволоділи транспортним засобом. Позивач відповідно до п. 2 ч. «А» договору страхування є Страхувальником. Позивач не надавала [PERSON] дозволу на користування Автомобілем та не допускала його до салону автомобіля. Зазначені причини відмови Відповідача від здійснення страхової виплати є помилковими. Дозвіл на керування атомобілем [PERSON] отримав від зятя Позивача, який не мав на це повноважень і не є стороною договору страхування. Відповідно до п. 8.5.5 договору страхування Відповідач був зобов'язаний протягом 15 робочих днів з дати надання Позивачем необхідних документів прийняти рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. У випадку відсутності підстав для відмови, Відповідач мав здійснити страхове відшкодування у відповідності до пункту 9.12 договору страхування. Згідно з ним, за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом, Відповідач мав виплатити Позивачу 30 відсотків належного відшкодування одразу після надання довідки про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а решту не пізніше ніж через 90 днів з дня надання зазначеної довідки. Довідку про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань факту незаконного заволодіння транспортних засобів Позивач надала відповідачу 18.07.2014 р. Відведені для здійснення виплат за договором страхування 90 днів на момент подання позовної заяви сплили. Жодних виплат Відповідачем здійснено не було. Відповідно до п. 8 ч. «А» договору страхування, франшиза у випадку незаконного заволодіння транспортним засобом складає 10 відсотків від страхової суми. Таким чином, розрахунок суми страхової виплати виглядає наступним чином: 97 900,00 грн. (страхова сума) - 9 790,00 грн. (франшиза) = 88 110,00 грн. Позивач просить суд стягнути на її користь з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» 88 110 грн. страхової виплати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, надав суду письмові заперечення проти позову, які підтримав у судовому засіданні, пояснивши суду, що 09.04.2014р. між [PERSON] та ТДВ „Експрес Страхування" було укладено Договір № 202.14.2224594 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням ЗАЗ «Lanos» , д.н.р. [NUMBER]. Згідно п. 8.4.3 Договору страхування, Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, передбачених Договором страхування. Згідно п. 12.1.14 Договору страхування, не визнаються страховим випадком та не проводиться виплата страхового відшкоддування у випадку втрати, знищення або пошкодження ТЗ та/або ДО, якщо такі збитки сталися внаслідок дій осіб, які були добровільно допущені Страхувальником в салон ТЗ, у разі, якщо вони, користуючись цим, незаконно заволоділи ТЗ. 28.04.2014р. [PERSON] звернулась до ТДВ „Експрес Страхування" із Заявою про подію з транспортним засобом, в якій повідомила про те, що 17.04.2014р. її зять надав своєму знайомому [PERSON] автомобіль ЗАЗ «Lanos», д.н.р. [NUMBER] щоб відвести матір останнього в інше місто на одинь день, проте вказаний автомобіль [PERSON] не повернув. 24.04.2014р. [PERSON] звернулась до міліції із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом ЗАЗ «Lanos», д.н.р. [NUMBER]. Пунктом 12 Договору № 202.14.2224594 добровільного страхування наземного транспорту, укладеного між сторонами, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням ЗАЗ «Lanos», д.н.р. [NUMBER] передбачено виключення із страхових випадків та обмеження страхування, а саме: відповідно п. 12.1.14 дії осіб, які були добровільно допущені Страхувальником в салон ТЗ, у разі якщо вони, користуючись цим, незаконно заволоділи ТЗ. Таким чином, незаконне заволодіння транспортним засобом ЗАЗ «Lanos» д.н.р. [NUMBER] при вказаних Страхувальником обставинах є виключенням із страхових випадків на підставі умов п. 12.1.14 Договору страхування, укладеного між сторонами. Представник відповідача зазначив, що об'єктивна сторона даного кримінального правопорушення полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом, при якому заволодіння транспортним засобом може здійснюватися без чіткого воєвиявлення власника транспортного засобу, тобто при заволодінні автомобілем шляхом обману чи зловживання довірою, проте сам спосіб заволодіння транспортним засобом кваліфікацію наявності чи відсутності зі страхових випадків, передбаченого п. 12.1.14 Договору страхування не впливає, має значення лише факт добровільного допущення особи, яка незаконно заволоділа ТЗ, в салон застрахованого ТЗ. Відповідно до п. 8.4.3 Договору страхування, Страховиком прийнято рішення відмовити позивачу у виплаті страхового відшкодування за даним випадком та складено страховий акт від 21.05.14р. № 3.14.1151-1. Відповідач листом від 21.05.2014р. повідомив страхувальника [PERSON] про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування за Договором страхування. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено: Позивачка [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ «Lanos», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. 09.04.2014р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ТДВ „Експрес Страхування" укладений Договір № 202.14.2224594 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням ЗАЗ «Lanos» , д.н.р. [NUMBER]. Відповідно до п. 3.3.1 ч. «Б» договору страхування, страховим випадком визнається зокрема незаконне заволодіння транспортним засобом. Також, у відповідності з п. 3.3.3 страховим випадком вважаються протиправні дії третіх осіб. Як вбачається з пояснень представника позивача у судовому засіданні, 17.04.2014 р. зять позивача надав своєму знайомому, [PERSON] тимчасове право на користування автомобілем з метою здійснення одноразового перевезення матері останнього в сусідній населений пункт з умовою повернення автомобіля наступного дня. З 18 квітня по 24 квітня 2014 року позивач неодноразово дзвонила [PERSON], який щоразу запевняв, що автомобіль буде повернено в найкоротший строк. Проте автомобіль власнику [PERSON] не повернув. 24.04.2014 р. позивач звернулася до органів міліції з заявою про незаконне заволодіння належним їй автомобілем за вищезазначених обставин. Згідно повідомлення слідчого Комунарського РВ ЗМУ від 18.07.2014р. на адресу позивачки, її заява що надійшла до Комунарського РВ ЗГУ 24.04.2014р. за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом „Део Ланос Хетчбек" сірого кольору, 2013 р.в. н.д.р. [NUMBER] розглянута, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 289 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст. 214 КПК України внесено слідчим СВ Комунарського РВ ЗМУ до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014080040001755, було почато досудове розслідування, який на теперішній час триває. Про зазначені вищеобставини заволодіння автомобілем позивачка 24.04.2014 р. повідомила Відповідача, зателефонувавши за номером, вказаним в страховому полісі, про що представник відповідача у судовому засіданні не заперечував. 28.04.2014 р. Позивач подала Відповідачу заяву про подію, страховий поліс, письмові пояснення обставин події та заяву про виплату страхового відшкодування. 21.05.2014 р. Відповідач надіслав Позивачу письмову відповідь щодо розгляду події страхового випадку, в якій, посилаючись на ст. 26 Закону України „Про страхування" та п.12.1.14. Договору страхування, укладеного між сторонами, відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачці за відсутністю підстав для здійснення страхового відшкодування. Також відповідачем було складено страховий акт від 21.05.14р. № 3.14.1151-1, у якому зазначено, що родич [PERSON] передав автомобіль Ланос н.д.р. [NUMBER] своєму знайомому, який до теперішнього часу його не повернув., та відповідно якого Страховиком прийнято рішення, що дана пригода вважається НЕ страховим випадком. Позицію по відмові у виплаті страхового відшкодування позивачу представник відповідача у судовому засіданні пояснив тим, що відповідно до договору страхування страховим випадком не визнається втрата транспортного засобу в наслідок дій осіб, які були добровільно допущені Страхувальником в салон транспортного засобу, якщо вони, користуючись цим незаконно, заволоділи транспортним засобом. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно з частиною 4 ст. 26 даного Закону, відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку. Ст. 26 Закону України „Про страхування" передбачені підстави для відмови у страховому відшкодуванні у випадках, передбачених законом. Пунктом 12 Договору № 202.14.2224594 добровільного страхування наземного транспорту, укладеного між сторонами, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням ЗАЗ «Lanos», д.н.р. [NUMBER], передбачено виключення із страхових випадків та обмеження страхування, а саме: відповідно п. 12.1.14 дії осіб, які були добровільно допущені Страхувальником в салон ТЗ, у разі якщо вони, користуючись цим, незаконно заволоділи ТЗ. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. При цьому позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження незаконного заволодіння належним їй транспортним засобом іншою особою. Посилання позивача на ту обставину, що відомості про кримінальне правопорушення, вказані в заяві позивачки, та які відповідно до вимог ч.1 та ч.4 ст. 214 КПК України, внесено слідчим СВ Комунарського РВ ЗМУ до ЄРДР за № 12014080040001755 та досудове розслідування, яке на теперішній час триває, не є обставинами, якими достовірно встановлено незаконне заволодіння іншою особою транспортним засобом, належним позивачці. Таким чином, суд приходить до висновку, що незконне заволодіння транспортним засобом ЗАЗ «Lanos» д.н.р. [NUMBER] при вказаних Страхувальником - Позивачем обставинах є виключенням із страхових випадків на підставі ст. 26 Закона України „Про страхування" та умов п. 12.1.14 Договору страхування, укладеного між сторонами, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю.

Outcome: dismissed