Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні бабусі з онукою, встановлення графіку зустрічей бабусі з онукою. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є бабою для [PERSON] . Позивач в своєму позові зазначає про те, що з березня 2019 року [PERSON] не бачила внучку жодного разу, не проводила з нею дозвілля, не гуляла з дитиною на вулиці, не відпочивала з дитиною. Відповідач всіляко чинити перешкоди у спілкуванні бабусі з внучкою, не відповідає на її письмові звернення. Позивач має власне житло де забезпечені умови для перебування внучки, що підтверджується актом. У зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судовому засідання позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні. Відзив на позовну заяву не надходив. Третя особа в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року клопотання представника відповідача про направлення справи за підсудністю залишено без задоволення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі відмовлено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року закрито підготовче засідання у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року витребувано від Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області висновок щодо доцільності встановлення графіку зустрічей бабусі [PERSON] з онукою [PERSON] , [INFO] . 30 червня 2021 року на виконання ухвали суду від 09 березня 2021 року на адресу суду від представника третьої особи надійшов висновок щодо способу участі баби [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст. 4 ЦК України). За положенням п. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що батьками [PERSON] згідно свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] існують перешкоди до вільного спілкування з онукою, що підтверджується долученими до матеріалів справи зверненнями до [PERSON] та відповідями відповідача на звернення позивача (а.с.7-9, 11-13). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 15.06.2021 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити спосіб участі баби, [PERSON] , у спілкуванні та вихованні онуки, [PERSON] , [INFO] наступним чином: кожної першої суботи та третьої неділі місяця з 10-00 години до 16-00 години за місцем проживання дитини в присутності матері. Вирішити питання мировою угодою, або в позасудовому порядку сторони змоги не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України, сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, від чумом та падчеркою, пасинком. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей 1989 року, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою). На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці ЄСПЛ, яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року (Рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі "Нойлінгер і Шурук проти Швейцарії", п. 135; Рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", п. 100; Рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року "М. С. проти України", п. 77). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участь одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З огляду на вказану норму позовні вимоги щодо визначення участі у вихованні та спілкуванні з дитиною можуть бути заявлені і дідом з бабою. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Із системного тлумачення вказаних статтей Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Суд звертає увагу на те, що [PERSON] , будучи бабусею малолітньої [PERSON] , виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись з дитиною, приймати участь у вихованні, що враховуючи заперечення відповідача без рішення суду змоги зробити не мають. Слід зазначити, що умови відповідача щодо встановлення графіку спілкування позивачів з дитиною не в повній мірі відповідає інтересам позивачів та і самої дитини, оскільки після розірвання шлюбу між сторонами склались відносини, які не надають можливості сторонам спілкуватись в нормальному режимі без психологічного впливу один на одного та дитину. Суд вважає, що батькам дитини, дідусю та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного спілкування батька та баби з дитиною. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що судом встановлено, що сторони не домовились про порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною баби, внаслідок чого позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визначити, зокрема, порядок та графік участі у вихованні та спілкуванні з онукою. В ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із дитиною буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батьків, так і баби, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Суд вважає, що безпосередня участь баби у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними буде повністю відповідати інтересам дитини. Враховуючи викладене та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , як бабусі дитини, які підлягають задоволенню частково з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1681 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial