Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги в розмірі 12 762 грн. 59 коп. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності учасників процесу в порядку заочного провадження, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є власником транспортного засобу марки «ToyotaFJCRUISER», реєстраційний номер [NUMBER]. 21 жовтня 2013 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та видано поліс № АС/7945696, відповідно до якого [PERSON] застрахував транспортний засіб марки «ToyotaFJCRUISER», реєстраційний номер [NUMBER]. 01 липня 2014 року в м. Миколаєві на проспекті Леніна відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль марки «VolkswagenPOLO», реєстраційний номер [NUMBER] (власник - [PERSON]), яким керувала [PERSON]; автомобіль марки «ToyotaFJCRUISER», реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON]. При цьому, остання 01 липня 2014 року, близько 18 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota FJCRUISER», номерний знак [NUMBER], рухалася проспектом Леніна в м. Миколаєві в районі будинку №171, порушивши п.п. 10.1, 10.3, 2.3 «Б» Правил дорожнього рухуУкраїни, не врахувала дорожньої обстановки, не обрала безпечного бокового інтервалу при виконанні маневру повороту праворуч, в результаті чого допустила зіткнення із транспортним засобом «Volkswagen Polo», реєстраційний номер [NUMBER] під керування [PERSON], який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. 13 серпня 2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва було винесено постанову у справі № 490/8482/14-ц, якою [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до відповідальності. Автомобіль «Volkswagen Polo» було застраховано відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 28-1210-13-00272, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» 20.12.2013 року. Внаслідок вищевказаної ДТП [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності (автомобіль «Volkswagen Polo», реєстраційний номер [NUMBER]). Відповідно до платіжного доручення № 17881 від 31.07.2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» виплатило страхове відшкодування за ремонт вищевказаного автомобіля «Volkswagen Polo» в розмірі 14 224 грн. 08 коп. У зв'язку з цим, 10.09.2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Українська Страхова Група» звернулося до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 14 224 грн. 08 коп. Вищезазначена ДТП була визнана страховим випадком, про що 16 грудня 2014 року співробітниками позивача було складено страховий акт № 99286. Відповідно до платіжного доручення № 32855 від 16.12.2014 року ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 12 762 грн. 59 коп. Таким чином фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 12 762 грн. 59 коп. Відповідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування"до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 27 ЗУ "Про страхування" страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Крім цього, згідно з пп. "ґ" п. 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 ст. 33. Згідно з підпунктом 33.1.4 У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як вбачається із матеріалів справи, про настання ДТП [PERSON], всупереч вимогам вищевказаних статей, до ПрАТ "ПРОСТО-страхування" звернулася 22 серпня 2014 року, тобто з порушенням встановленого строку. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що відповідачка [PERSON] визнана винною у ДТП, внаслідок якої було заподіяно майнову шкоду, суд дійшов висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв'язку з цим з [PERSON] слід стягнути на користь ПрАТ «ПРОСТО-страхування» суму здійсненого страхового відшкодування в розмірі 12 762 грн. 59 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved