Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, покликаючись на те, що відповідачі проживають та зареєстровані у квартирі [ADDRESS], проте не оплачують послуг з водопостачання та водовідведення. Просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 4781,83 грн. за період з січня 2012 року по грудень 2014 року та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представники позивача надав пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви та доповненнях до неї. Просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів викладених у запереченні (а.с.16; 17-18). Стверджує, що відповідачі не оплачував послуги з водопостачання та водовідведення, оскільки між ними та позивачем не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг. Крім того вказує на те, що частина даної заборгованості повинна бути сплачена [PERSON] як спадкоємцем після смерті матері - [PERSON], а також вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимог ЛКП "Снопківське" як кредитора до відповідачів, як спадкоємців після [PERSON] Поряд із тим, відповідач, просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача та відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливим проводити розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач жилого приміщення зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, а згідно ч.1 ст.64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, нарівні з наймачем несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору найму жилого приміщення. Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку №178 від 21.01.2015 року, виданої ЛКП "Снопківське" (а.с.4) відповідачі зареєстровані та проживають у квартирі [ADDRESS]. Станом на лютий 2015 року у відповідачів виникла заборгованість в розмірі 4781, 83 грн. Скарг та заяв від відповідача на якість наданих підприємством послуг не надходило. На момент подання позовної заяви заборгованість відповідачів не погашена та не укладено договору на реконструкцію боргу. Суд відхиляє доводи відповідачів про відсутність підстав для стягнення коштів внаслідок відсутності договірних відносин, оскільки такі є безпідставними. Стаття 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що законодавство у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Частиною 1 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг укласти договір на надання таких послуг (п.1 ч.3 ст.20, п.3 ч.2 ст.21 Закону). Згідно п.2 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг відносяться послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначених п.5 ч.3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог п.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених кварти) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Судом встановлено, що міська рада є власником будинку [ADDRESS], відповідачі - співвласниками приватизованої квартири №4. Оскільки балансоутримувачем даного будинку і виконавцем послуг є ЛКП "Снопківське", яке несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги його мешканцям (у тому числі і відповідачам), то останні повинні сплачувати свою частку витрат у загальних витратах з водопостачання та водовідведення. Згідно ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою КМУ від 20.05.2009р. №529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій". З аналізу ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України, ст.19-21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. №529 "Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Таким чином, укладення договору про надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Також, відповідачами не надано доказів того, що ним пропонувався позивачу проект договору, який би відповідав вимогам встановленого Типового договору і останній відмовився від його підписання. Статтею 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не скористалися правом, наданим їм ст.18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та не надали з цього приводу суду жодного належного доказу. Отож, відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідачів від їх сплати. Обчислення спожитих об'ємів житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення холодної води та нарахування плати за неї здійснюється балансоутримувачем даного будинку - ЛКП "Снопківське", індивідуально для кожної квартири чи окремого будинку, що перебуває у нього на балансі. Внаслідок цього позивач позбавлений можливості визначати обсяг індивідуально спожитих об'ємів послуг відносно кожної з осіб, що зареєстрована та проживає у квартирі певного будинку чим і зумовлена солідарність обов'язку з оплати житлово-комунальних послуг. Суд критично оцінює посилання відповідача на сплив строку позовної давності за вимогою позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.165 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ст.ст.257, 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу яка його порушила. Як було встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, ЛКП "Снопківське" зверталося до суду зі заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] та [PERSON] 4983,71 грн. заборгованості та 121,80 грн. судового збору. Відповідно часом перебігу строку позовної давності є 23.05.2014 року - дата видачі судового наказу. Крім того, в силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає обґрунтованим представлений представником позивача розрахунок заборгованості відповідачів за житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, оскільки такий підтверджений документально та відповідає іншим матеріалам справи. Таким чином, оскільки відповідачі не оплачують надані житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у них перед позивачем існує відповідна заборгованість, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved