Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку "Аркада" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки й розірвання договору, посилаючись на те, що між [PERSON] та ПАТ АКБ "Аркада" 16 травня 2008 року укладено Договір № 58308 про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якого [PERSON] здійснював інвестування в будівництво квартири [ADDRESS]. 01 квітня 2010 року між ними укладено Договір № 58308 про уступку майнових прав відповідно до умов якого АКБ "Аркада" передав, а [PERSON] прийняв майнові права на вказану квартиру. При цьому, інвестування в житлове будівництво відповідно до умов Договору № 58308 про участь у Фонді фінансування будівництва здійснювалось [PERSON] за рахунок кредитних коштів на підставі укладеного 01 квітня 2010 року між ними Договору про іпотечний кредит № 58308, відповідно до умов якого банком були надані позичальнику кредитні кошти в сумі 326 829 грн. 77 коп. на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів з терміном погашення кредиту в строк до 01 квітня 2030 року та з оплатою 23, 50% річних за весь час користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором 01 квітня 2010 року між АКБ "Аркада" та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 58308, за умовами якого [PERSON] в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору надав в іпотеку майно, належне йому на праві власності, а саме: майнові права на вказану квартиру. На підставі наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 22.06.2010 року № 845-С/КІ на ім»я [PERSON] було видано Свідоцтво про право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Києві. Позивач виконав свої зобов"язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 16 червня 2014 року заборгованість [PERSON] перед банком склала 1 394 590 грн. 41 коп., яка складається із наступних складових: 324 519 грн. 82 коп. - загальна заборгованість за кредитом; 135 906 грн. 87 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 29.08.2012 року по 15.06.2014 року; 933 299 грн. 22 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 15.03.2012 року по 16.06.2014 року; 864 грн. 50 коп. - штраф за несвоєчасне погашення кредиту за період з 15.03.2012 року по 16.06.2014 року, що вважає надає право позивачу звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.ст. 589, 590, 591 ЦК України, й на підставі п.п. "г" п. 7.3 Іпотечного договору просить розірвати договір про іпотечний кредит. В судовому засіданні представник позивача Паната І.В., діючий на підставі довіреності від 08 січня 2015 року (а.с.83), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону про належне виконання зобов"язань за кредитним договором та його умов: звернути стягнення на предмет іпотеки, належний на праві власності [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS] в м. Києві й розірвати Договір про іпотечний кредит № 58308 від 01 квітня 2010 року, укладений між ПАТ АКБ "Аркада" та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають відмові у задоволенні із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов"язальних правовідносинах. Так, між між [PERSON] та ПАТ АКБ "Аркада" 16 травня 2008 року укладено Договір № 58308 про участь у Фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якого [PERSON] здійснював інвестування в будівництво квартири [ADDRESS] (а.с.7-12). 01 квітня 2010 року між цими ж сторонами укладено Договір № 58308 про уступку майнових прав, відповідно до умов якого АКБ "Аркада" передав, а [PERSON] прийняв майнові права на вказану квартиру (а.с.13-21). При цьому, інвестування в житлове будівництво відповідно до умов Договору № 58308 про участь у Фонді фінансування будівництва здійснювалось [PERSON] за рахунок кредитних коштів на підставі укладеного 01 квітня 2010 року між ними Договору про іпотечний кредит № 58308, відповідно до умов якого банком були надані позичальнику кредитні кошти в сумі 326 829 грн. 77 коп., на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів з терміном погашення кредиту в строк до 01 квітня 2030 року та з оплатою 23, 50% річних за весь час користування кредитом (а.с.32-37, 38-39). Так, в якості забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором 01 квітня 2010 року між АКБ "Аркада" та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 58308, за умовами якого [PERSON] в рахунок забезпечення виконання умов кредитного договору надав в іпотеку майно, належне йому на праві власності, а саме: майнові права на вказану квартиру. На підставі наказу Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 22.06.2010 року № 845-С/КІ на ім»я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] в м. Києві (а.с.43). Позивач виконав свої зобов"язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 16 червня 2014 року заборгованість [PERSON] перед банком склала 1 394 590 грн. 41 коп., яка складається із наступних складових: 324 519 грн. 82 коп. - загальна заборгованість за кредитом; 135 906 грн. 87 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 29.08.2012 року по 15.06.2014 року; 933 299 грн. 22 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за період з 15.03.2012 року по 16.06.2014 року; 864 грн. 50 коп. - штраф за несвоєчасне погашення кредиту за період з 15.03.2012 року по 16.06.2014 року (а.с.25). Таким чином судом встановлений факт неналежного виконання зобов"язань відповідачем за кредитним договором. Право застави не тільки забезпечує виконання основного зобов»язання, а й визначає можливі способи здійснення іпотекодержателем захисту його прав та інтересів у основному зобов»язанні. При розгляді питаня щодо зверення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати, як визначені ч.2 ст.16 ЦК України способи захисту судом цивільних прав та інтересів, так й норми параграфа 6 слави 49 ЦК України (про заставу), законів україни про заставу та про іпотеку, якими встановлено особливості звернення стягнення на предмет іпотеки/застави та задоволення за його вартості вимог іпотекодержателя. Позивачем при зверненні до суду не дотримані вимоги ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку", згідно з якими іпотекодержатель надіслав іпотекодавцю/боржнику письмову вимогу про усунення порушення у не менш, ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначений стислий зміст порушених зобов"язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги щодо вимог в сумі 1 394 590 грн. 41 коп. (а.с.40). Проте, підтверджуючих документів, що боржник отримав вказане повідомлення (зворотнє поштове повідомлення з особистим підписом [PERSON].), матеріали справи не містять (а.с.42). Відтак, боржник вважається таким, що не отримував вказану письмову вимогу банку про усунення порушення, а банк не виконав вимоги ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку". Недотримання іпотедодержателем вимог ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про стягнення заборгованості. У випадку, коли з матеріалів справи вбачається, що письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України "Про іпотеку" банком іпотекодавцю/боржнику не направлялась, то позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним, в його задоволенні має бути відмовлено, тобто недотримання іпотекодержателем процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, є однією з підстав для відмови в позові. За таких підстав, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасними, відповідно, необґрунтованими й недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню; обставини, що підтверджують позовні вимоги в частині виконання іпотедодержателем вимог ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку", судом не встановлені. Суд, вирішуючи вимоги про розірвання договору про іпотечний кредит, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із таких підстав. Так, на обґрунтування своїх вимог позивач посилається на положення п.п "г" п. 7.3 Іпотечного договору й невиконання іпотекодавцем зобов»язань за кредитним договором. Проте, з такою позицією погодитися не можна. Суд, надавши правову оцінку вимог позивача, вважає їх такими, що не ґрунтуються на положеннях закону, відтак є безпідставними, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору, відповідно до ч.1, 2 ст. 651 ЦК України, допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Судом встановлено, що умови Іпотечного договору не містять положення про право учасників договору в односторонньому порядку відмовитися від виконання зобов»язання, а посилання позивача на положення п.п "г" п. 7.3 Іпотечного договору - є безпідставними, й не можуть бути застосовані до даних правовідносин. Так, відповідно до п.п "г" п. 7.3 Іпотечного договору Іпотекодержатель для задоволення вимоги виконати основне зобов»язання позичальника за цим договором має право звернутися до суду з позовом про припинення дії Договору про іпотечний кредит та дострокове стягнення всієї суми заборгованості (основного зобов»язання, пені та процентів за прострочку виконання зобов»язань), а також суми необхідних витрат, пов»язаних з процедурою стягнення, за рахунок предмета іпотеки та іншого майна Іпотекодавця. Тобто, положення договору передбачає припинення дії договору про іпотечний кредит, а не його розірвання. В ході розгляду справи встановлено, що позивач, як кредитор, маючи притезії чи то будь-які зауважень до іпотекодержателя з приводу невиконання останнім умов кредитного договору, його істотного порушення, не узгоджував з ним порушеного питання, відповідно, не отримав у нього згоди на розірвання договору, відтак правових підстав для задоволення цієї вимоги немає. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). За таких обставин позов у цілому є необґрунтованим, безпідставним та задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 14, 526, 527, 530, 554, 625, 612, 627, 554, 1050, 1054, ч.1 ст. 553, ч. 1 ст. 554, ч. 1 ст. 559, ст.ст. 589, 590, 591 ЦК України, ст.ст. 525, 526, 651 ЦК України, ст.ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку",

Outcome: dismissed