Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

22 лютого 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що 12 грудня 2012 року між нею та Відкритим акціонерним товариством "Інвестиційно Платиновий Клуб" від імені якого діяла його Дніпропетровська філія в особі директора філії - [PERSON], укладено Договір інвестування ДН 1234. Відповідно до якого вона особисто передала директору Дніпропетровської філії ВАТ "Інвестиційно Платиновий Клуб", як керівнику філії юридичної особи готівкою 12000,00 грн. для ведення статутної діяльності. Кінцевий термін повернення її грошових коштів був визначений грудень 2014 року. Також, умовами Договору передбачено сплачувати їй 50% річних від інвестованої нею грошової суми, а виплату відсотків здійснювати щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, але свої зобовязання відповідач не виконав тобто не повернув грошові кошти в сумі 12000,00 грн. та не сплатив відсотки. На усні звернення до директору Дніпропетровської філії ВАТ "Інвестиційно Платиновий Клуб" останній висловлював лише обіцянки з посиланням на скрутне становище, на письмове звернення відповіді взагалі не отримав. У звязку з викладеним вимушена звернутись до суду. На підставі викладеного просить суд стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Інвестиційно Платиновий Клуб" на її користь в порядку виконання грошового зобов'язання за договором від 12 грудня 2012 року 12000,00 грн. основного боргу, 11917,55 гривень відсотків за користування грошовими коштами, а всього 23917,55грн. а також судові витрати (а.с.2-5). Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтовуючи їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просили суд задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечували. Позивач зазначила, що гроші передавала в той же день, як укладався договір. Передавали гроші в приміщенні на ж/м Придніпровськ, батько передавав гроші. Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Вислухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору Інвестування ДН 1234 від 12 грудня 2012 року, між позивачем та Відкритим акціонерним товариством "Інвестиційно Платиновий Клуб" від імені якого діяла його Дніпропетровська філія в особі директора філії - [PERSON], [PERSON] зобовязалася надати Інвестиційній компанії грошові кошти для ведення статутної діяльності\~ в розмірі 12000,00 гривень з кінцевим терміном повернення грошових коштів за Інвестицією грудень 2014 року (а.с.6-8). Також, відповідно до п. 1.4. цього договору відповідач зобовязався сплачувати Інвесторові проценти у розмірі від 30% відсотків річних до 50 % відсотків річних від фактично отриманої суми Інвестиції. У відповідності до п. 4.2. договору сплата процентів за користування Інвестицією здійснюється у гривні щомісячно до 5 (п'ятого) числа місяця включно. Позивач направляв до відповідача письмову претензію\~ від 10 червня 2015 року щодо виконання відповідачем своїх зобовязань за договором (а.с.9). Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив те, що [PERSON] дійсно виконала свої зобовязання за договором з відповідачем, а саме передала грошову суму у розмірі 12000,00 гривень, після чого вказаний договір було підписано сторонами. Також зазначив, він батько позивачки, вирішив їй допомогти і передав 12000,00грн. від імені доньки. Також, позивачем розраховано, що станом на 31 грудня 2014 року, на день закінчення строку дії Договору, прострочка виконання відповідачем зобовязання\~ в частині сплати їй відсотків становить 725 днів, а у розмірі 50% (п'ятдесяти відсотків) дорівнює - 11917,55 гривень. Приведений позивачем розрахунок є вірним, розрахунок 50% річних розраховується за формулою Х= С?3?Д/100, що за\~ договором в цифровому значенні має наступний вигляд: 12000/365?50?725/100= 11917,55 грн.; Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та договором інвестування. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обовязки за договором інвестування, суд вважає правильним звернення до суду з вищезазначеним позовом. В силу п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини. У відповідності до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобовязання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від прострочено суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором чи законом. Так, в обумовлений договором строк відповідачем не було повернуто борг у розмірі 12000 грн., а також передбачені договором відсотки п. 1.4 Договору. Таким чином, враховуючи вищенаведене з відповідача підлягає стягненню сума боргу за договором позики у розмірі 12000 грн. та 11917,55 грн. відсотків за користування грошовими коштами. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved