Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1/3 від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що 30.04.2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилися спільні дитини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти, знаходиться на утриманні позивача. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, коштів на утримання дітей в добровільному поряду не надає, чим ставить у скрутне становище позивача. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, і просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі в розмірі 1/3 від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.04.2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Про способи виконання обов'язку утримувати дітей в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В даному випадку позивач просить про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітніх дітей по 1/3 частині від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, відповідач не заперечив, вказав, що отримує стабільний дохід, тому суд прийшов до висновку, що з нього потрібно стягувати щомісячно аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 ч.1 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",

Outcome: approved