Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ «Харківгаз збут» надає послуги з постачання природного газу на підставі типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, до якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] користувалася послугами, які надавались Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут». За період з 01.01.2017 по 28.02.2021р. за вказаною адресою утвориласч заборгованість за спожитий природний газ у сумі 5862,84 грн, яку споживач не оплатила, на яку позивачем нараховано 3% річних у сумі 514,64 грн, інфляційні втрати у сумі 1213,61 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2ст. 247ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи свідчать, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01 липня 2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої НКРЕКП України згідно з постановами № 1588 від 21 травня 2015 року та № 633 від 11 травня 2017 року. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» надає послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] як споживача природного газу за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розрахунку нарахування та оплати за природній газ за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за період 01 січня 2017 року по 28 лютого 2021 року з індексом інфляції та 3% річних склала суму в розмірі 7591,09 грн. Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633,634,641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 та розміщений на офіційному сайті позивача (https://khgaszbut.104.ua) Тобто, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до пункту 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Фактом згоди про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є підписання 22 січня 2016 року відповідачем [PERSON] заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за адресою: [ADDRESS] , сплачений рахунок (квитанція) за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу, що підтверджується довідкою про заборгованість за природний газ перед ТОВ «Харківгаз збут». Як вбачається з вказаного розрахунку заборгованості, відповідачка сплатою заборгованості підтвердила факт споживання послуги газопостачання та приєднання до умов типового договору. За адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] . Отже, між ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та [PERSON] договір на постачання природного газу є таким, що укладений шляхом підписання заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. За розрахунком позивача, внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання виникла заборгованість за період з 01 січня 2017 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 5862,84 грн., який відповідачкою не спростовано. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Абзацом 2 пунктом 22 Розділу III Правил передбачено, що побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідноз статтю 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до пункту 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Правовідносини, які склалися між сторонамиє грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Отже, з відповідачки належить стягнути 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 514,64 грн та індекс інфляції за весь час прострочення який складає суму в розмірі 1213, 61 грн, відповідно до розрахунків, наданих ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ ". Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись з позовом до суду ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ " сплатило судовий збір в розмірі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 09 квітня 2021 року № 124. Оскільки позовні вимоги ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ " підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір в розмірі 2270,00 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ " ХАРКІВГАЗ ЗБУТ ".

Outcome: approved