Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Виноградівська РДА звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог - служба у справах дітей Виноградівської РДА, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей Виноградівської райдержадміністрації з 25.05.2018 року, як такий, що залишився без батьківського піклування. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], [INFO], реєстрація народження дитини проведена виконавчим комітетом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. До служби у справах дітей надійшло повідомлення Виноградівської районної лікарні від 23.05.2018 року № 343/01-06 про те, що у дитячому відділенні № 2 перебуває малолітній [PERSON], [INFO], яким ніхто не цікавився. Службою у справах дітей направлено листа до Королівської селищної ради щодо сприяння у явці батьків вищевказаного малолітнього для проведення профілактичної роботи. Однак, [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей Виноградівської райдержадміністрації не прийшли, провести з ними профілактичні бесіди не було можливим. Відповідно до довідки Королівської селищної ради від 19.06.2018 року №987, до складу сім'ї [PERSON], матері вищезгаданого малолітнього, входять [PERSON], [INFO], - син, [PERSON], [INFO], - дочка, та, співмешканець - [PERSON]. Службою у справах дітей здійснено виїзд до вищезгаданої сім'ї. Матері вдома не було, у будинку жодних зручностей та комунікацій немає, повна антисанітарія, що було відображено у акті обстеження умов проживання. Із комунальних зручностей наявна лише електроенергія, дитині в таких умовах проживати неможливо. Відповідно до розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 17.08.2018 року № 249, [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі акта закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 25 травня 2018 року № 1. Розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації від 12.07.2018 №224 "Про тимчасове влаштування дитини на повне державне утримання" малолітнього [PERSON] влаштовано до Закарпатського обласного будинку дитини м.Свалява, де він перебуває і на даний час. Згідно повідомлення будинку дитини від 11.12.2018 року, за період перебування малолітнього в закладі мати дитину не відвідувала і участі у вихованні не приймала. За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, позивач просить суд позбавити батьківських прав з підстав, встановлених законом. Представник позивача Палінчак М.М. в судовому засіданні підтримала обставини та вимоги позову та просила вимоги позову задовольнити. Представник третьої особи без самостійних вимог Гомонай М.І. в судовому засіданні підтримав позов, заявлений органом опіки та піклування, та вважає, що є законні підстави для його задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи, про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Заслухавши учасників справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [PERSON], [INFO], перебуває на обліку служби у справах дітей Виноградівської райдержадміністрації з 25.05.2018 року, як такий, що залишився без батьківського піклування. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], [INFO], реєстрація народження дитини проведена виконавчим комітетом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. До служби у справах дітей надійшло повідомлення Виноградівської районної лікарні від 23.05.2018 року № 343/01-06 про те, що у дитячому відділенні № 2 перебуває малолітній [PERSON], [INFO], яким ніхто не цікавився. Службою у справах дітей направлено листа до Королівської селищної ради щодо сприяння у явці батьків вищевказаного малолітнього для проведення профілактичної роботи. Однак, [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей Виноградівської райдержадміністрації не прийшли, провести з ними профілактичні бесіди не було можливим. Відповідно до довідки Королівської селищної ради від 19.06.2018 року №987, до складу сім'ї [PERSON], матері вищезгаданого малолітнього, входять [PERSON], [INFO], - син, [PERSON], [INFO], - дочка, та, співмешканець - [PERSON]. Службою у справах дітей здійснено виїзд до вищезгаданої сім'ї. Матері вдома не було, у будинку жодних зручностей та комунікацій немає, повна антисанітарія, що було відображено у акті обстеження умов проживання. Із комунальних зручностей наявна лише електроенергія, дитині в таких умовах проживати неможливо. Відповідно до розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 17.08.2018 року № 249, [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі акта закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 25 травня 2018 року № 1. Розпорядженням голови Виноградівської районної державної адміністрації від 12.07.2018 №224 "Про тимчасове влаштування дитини на повне державне утримання" малолітнього [PERSON] влаштовано до Закарпатського обласного будинку дитини м.Свалява, де він перебуває і на даний час. Згідно повідомлення будинку дитини від 11.12.2018 року, за період перебування малолітнього в закладі мати дитину не відвідувала і участі у вихованні не приймала. Відповідно до ст. 164 СК України Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин, суд вважає, що належними та допустимими доказами доведено факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення. Питання влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, регламентує ст. 167 СК України. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Виноградівської РДА від 29.12.2018 року за №03-19/3146 є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо їх дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідачі впродовж тривалого часу мешкають окремо від дитини, вихованням не займаються, не виявляють інтересу до його життя, не виявляють бажання до спілкування з ним. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що з боку відповідачів мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні ними від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого малолітнього сина, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір за подання заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved