Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якому зазначає, що 07.12.2019р. [PERSON] , керуючи транспортним засобом "HYUNDAI", державний реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті вулиць Виробнича та Магістральна, виконуючи поворот праворуч, не надала перевагу автомобілю "VOLKSWAGEN", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі у бік траси Харків - Сімферополь, внаслідок чого здійснила зіткнення, чим порушила ПДР України, зокрема, п.п. 1.3, 16.11 (далі по тексту - ДТП). Внаслідок ДТП автомобіль "VOLKSWAGEN" отримав значні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Відразу після ДТП відповідач та [PERSON] склали Європротокол, згідно до якого відповідачем було повністю визнано вину у зазначеному ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобілю "HYUNDAI" на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія АСКО ДС". Відповідно до Полісу №АМІ6423672 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.01.2019р. Автомобіль "VOLKSWAGEN" належить на праві власності [PERSON] . 10.12.2019р. Позивач звернувся до судового експерта Філя Олега Павловича про проведення автотоварознавчого дослідження автомобілю "VOLKSWAGEN". Згідно Висновку судового експерта №3466 від 10.12.2019р. вартість відновлювального ремонту автомобілю "VOLKSWAGEN" після ДТП складає 111 170 грн.; величина матеріального збитку, заподіяного автомобілю "VOLKSWAGEN" внаслідок ДТП складає 54 196, 69 грн. Таким чином, загальний розмір матеріального збитку, що поніс Позивач внаслідок ДТП складає 165 366 грн. 69 коп. За проведене автотоварознавче дослідження Автомобілю "VOLKSWAGEN" було сплачено1200 грн. В квітні 2020 року за заявою Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування за шкоду, що спричинена внаслідок ДТП, у розмірі 45 163 грн., 90 коп. Позивач посилаючись\~на\~те,\~що\~завдана внаслідок ДТП\~позивачу матеріальна шкода в сумі 121 402 грн. 79 коп. відповідачем не відшкодована, з підстав визначених ст. 1187,1188,1194 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 121 402 грн. 79 коп., та судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов за змістом якого просила відмовити в задоволенні позову з посиланням на те, що страхова компанія відповідача - ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» здійснила страхову виплату позивачу в розмірі 45163,90 грн., за вирахуванням суми франшизи. Відповідач не погоджується з заявленою до стягнення сумою матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, яка, на думку [PERSON] складається, виходячи з вартості відновленого ремонту транспортного засобу в розмірі 111 170,00 грн. та величини матеріального збитку в розмірі 54196,69 грн., а всього 165 366,69 грн. Вказує, що позивач помилково вважає матеріальною шкодою, завданою відповідачем внаслідок ДТП, оскільки у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3466 від 20.04.2020 на вирішення експерту було поставлено два питання: вартість відновлювального ремонту та величина матеріального збитку. На друге питання судовим експертом надано відповідь, що матеріальний збиток в наслідок ДТП складає 54\~196,69\~грн. Позивач\~помилково\~вважає,\~що\~його\~матеріальна шкода,\~отримана\~внаслідок\~ДТП,\~складається\~з\~двох зазначених\~вище\~сум,\~оскільки,\~з аналізу звітів\~оцінювача,\~що\~є\~ідентичними,\~за\~виключенням\~замовника оцінки\~та\~підписів\~оцінювача,\~вбачається,\~що предметом оцінки було визначення матеріального збитку, заподіяного власнику Volkswagen Tiguan [NUMBER] в результаті ДТП. Цивільна відповідальність обох власників транспортних засобів, за участю яких відбулося ДТП, була застрахована та розмір страхового відшкодування відповідача, зазначений у страховому полісі № АМ/6423672 складав 100 000,00 грн. Тобто у випадку фіксації ДТП за допомогою правоохоронних органів, сума до відшкодування покрила би матеріальний збиток позивача у розмірі 54 196,69 грн. За умовами страхового полісу відповідача розмір франшизи складав 0 грн. Тобто позивачка повинна була в будь-якому разі отримати суму страхової виплати в розмірі 50 000,00 грн. відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг. Однак, як вбачається зі страхового акту № 2275/19 ТО від 03.01.2020 узгоджений розмір збитку склав 45 163,90 грн., що і було виплачено позивачу. Позивачем подано відповідь на відзив за змістом якої уточнила свої вимоги та просила стягнути з відповідача шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 67206 грн.10 коп., 1200 грн. витрати за проведення авто товарознавчого дослідження. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Через канцелярію суду від представника відповідача по справі надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, посилаючись на ч.7 ст.279 ЦПК України. Вивчивши клопотання позивача, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки характер спірних відносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Інших клопотань від учасників справи не надходило. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. З матеріалів справи суд встановив,що 07.12.2019р. [PERSON] , керуючи транспортним засобом "HYUNDAI", державний реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті вулиць Виробнича та Магістральна, виконуючи поворот праворуч, не надала перевагу автомобілю "VOLKSWAGEN", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі у бік траси Харків - Сімферополь, внаслідок чого здійснила зіткнення, чим порушила ПДР України, зокрема, п.п. 1.3, 16.11 ПДР України. Відразу після ДТП відповідач та [PERSON] склали Європротокол, згідно до якого відповідачем було повністю визнано вину у зазначеному ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобілю "HYUNDAI" на момент скоєння ДТП була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія АСКО ДС". Відповідно до Полісу №АМІ6423672 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.01.2019р. Автомобіль "VOLKSWAGEN" належить на праві власності [PERSON] . 10.12.2019р. позивач звернувся до судового експерта Філя Олега Павловича про проведення автотоварознавчого дослідження автомобілю "VOLKSWAGEN". Згідно Висновку судового експерта №3466 від 10.12.2019р. вартість відновлювального ремонту автомобілю "VOLKSWAGEN" після ДТП складає 111 170 грн.; величина матеріального збитку, заподіяного автомобілю "VOLKSWAGEN" внаслідок ДТП складає 54 196, 69 грн. За проведене автотоварознавче дослідження Автомобілю "VOLKSWAGEN" було сплачено1200 грн. В квітні 2020 року за заявою [PERSON] . Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування за шкоду, що спричинена внаслідок ДТП, у розмірі 45 163 грн., 90 коп. Вирішуючи вимоги про часткове задоволення позову суд виходить з наступного. Згідно до\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~1188\~ЦК\~України шкода,\~завдана\~внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел\~підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується\~на\~загальних підставах,\~а\~саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо- транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страховою відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. У зв`язку із зазначеним, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, не припинилось виконанням, проведеним належним чином (статті 599 ЦК України), і особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Така правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 21.02.2018р. по справі 760/19377/15-ц (провадження № 61-2211 св 18). В даному випадку позивач пред`явив вимогу до винної особи про відшкодування непогашеної частини повної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, без урахування коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Крім того, за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з цим, суд не погоджується з висновками позивача щодо визначеної ним суми матеріального збитку, оскільки відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 3466 від 20.04.2020 року видно, що матеріальний збиток завданий власнику КТЗ "VOLKSWAGEN", державний реєстраційний номер [NUMBER] в наслідок ДТП від 07.12.2019 року складає 54196,69 грн. Позивач помилково вважає, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу в цілому повинна відшкодовуватись відповідачем, тому суд виходить з того, що позивачу завдано збитків саме на суму 54196,69 грн. Оскільки позивачу відшкодовано страхове відшкодування за шкоду, що спричинена внаслідок ДТП, у розмірі 45 163 грн., 90 коп., суд встановив, що позивач має право на отримання різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка одержана від страховика а саме в розмірі 9032,79 грн. Суд також стягує з відповідача на користь позивача вартість проведеного автотоварознавчого дослідження, яке підтверджено відповідним актом. Аналізуючи надані докази і вимоги закону,що регулює дані відносини, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України,Закону України «Про судовий збір»,з відповідача на користь позивача суд стягує судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial