Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-18 00:00:00

У березні 2020 року позивач через свого представника звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обгрунтував таким. [INFO] помер його брат [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, і на земельну ділянку в межах території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, загальною площею 12,5126га, кадастровий номер 4825784200:10:000:0019, яку передано для ведення фермерського господарства. Розпорядженням голови Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області від 19 жовтня 2011 року № 522-р [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства. 14 лютого 2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області №14-1011/14-18-СГ видано наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] , пунктом 3 якого передбачено, що реєстрація права власності на земельну ділянку проводиться після припинення права постійного користування земельною ділянкою. 04 грудня 2019 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області припинено право постійного користування земельною ділянкою [PERSON] . За звернення до нотаріальної контори, завідувачем відмовлено в прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку за відсутності правовстановлюючого документу на майно. Враховуючи викладене, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті брата [PERSON] на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, загальною площею 12,5126га, кадастровий номер 4825784200:10:000:0019, в межах території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. 09 квітня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за такого. Згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 04 грудня 2019 року № 11069/0/14-19/СГ припинено право постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 50,00 га ріллі, в межах території Тамаринської сільської ради, надане [PERSON] . Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 24 березня 2020 року спірна земельна ділянка перебуває у державній власності. Наказ Головного управління Держгеокадастру про передачу [PERSON] земельної ділянки був виданий більш як після 4 років з моменту його смерті та вказаним наказом передбачено, що право власності на неї виникає з моменту державної реєстрації відповідного права. Право власності у [PERSON] на земельну ділянку за життя не виникло, оскільки ним не зареєстровано. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з зазнаних в позові підстав, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого. Судом встановлено, що згідно з розпорядженням голови Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області Бунчука С.В. від 19 жовтня 2011 року № 522-р, на підставі заяв громадян України, членів фермерського господарства "Дукат" [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про передачу земельних ділянок у власність, враховуючи погодження голови фермерського господарства [PERSON] , надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в середньому розмірі земельної частки (паю) кожному по 12,2 умовних кадастрових гектара по Тамаринській сільській раді для ведення фермерського господарства із земель державної власності, наданих в користування громадянину України, голові фермерського господарства "Дукат" [PERSON] на підставі державного акту на право постійного користування землею від 13 серпня 1997 року (а.с. 20-зворот). [INFO] в селищі Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] , виданого 30 травня 2013 року за актовим записом № 5 Виконавчим комітетом Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с. 5), не отримавши документів, що посвідчують право власності на вищевказану земельну ділянку. Згідно з ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємцем померлого [PERSON] за законом є його брат [PERSON] - позивач у справі, який в установленому законом порядку прийняв спадщину як такий, що був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою на день відкриття спадщини, про що свідчить копія спадкової справи до майна померлого № 86/2018, розпочатої 22 березня 2018 року (а.с. 28-37). Постановою завідувача Снігурівською державною нотаріальною конторою Коваль Ю.В. від 12 лютого 2020 року вих. № 177/02-31 [PERSON] , який діє від імені [PERSON] , відмовлено у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 12,5126га, кадастровий номер 4825784200:10:000:0019, в межах території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Земельний кодекс України в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю чи укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 343/1048/17. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з наказу першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Коцюби С.М. № 14-1011/14-18-СГ, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надання [PERSON] у власність спірної земельної ділянки, видано 14 лютого 2018 року, після смерті [PERSON] (а.с. 8). За такого, [PERSON] за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку, тому вона не є об`єктом спадкування і не увійшла до спадкової маси. Спадкодавцем за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки суд встановив, що [PERSON] за життя не оформив у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку, вона не входить до спадкової маси й не може бути успадкована його спадкоємцями, тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed