Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] (18000, [ADDRESS]) звернулась до \~суду з позовом до ТОВ "НВФ "Урожай" (19421 с.Корнилівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вул.Шкільна,4), посилаючись на те, що 20.09.2017 р. близько 17 год. 00 хв. в м.Черкаси на перехресті вулиці [PERSON] з вулицею Благовісною, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю \~автомобіля\~[NUMBER], належного ТОВ "НВФ "Урожай" під керуванням [PERSON], автомобіля [NUMBER], належного та під керуванням позивача, а також автомобіля [NUMBER], належного та під керуванням [PERSON] ДТП сталась з вини [PERSON], який постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 03.10.2017р. притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Внаслідок ДТП належний позивачу автомобіль був ушкоджений, чим завдана матеріальна та моральна шкода. Згідно з висновком судового експерта автотоварознавця від 22.10.2017 року №05037 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу становить 127747,21 грн. В сумі 60320,73 грн. матеріальні збитки частково погашені страховою компанією, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, в частині, не покритій страховим відшкодуванням, відповідальним за збитки є відповідач, оскільки [PERSON] перебуває в трудових відносинах з власником вказаного автомобіля, однак відповідач до даного часу завдані з його вини матеріальні збитки не відшкодував, тому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 68810,28 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати. Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги повністю не визнав з тих мотивів, що висновок експерта від 22.10.2017р. №05037 відповідач вважає помилковим, оскільки експертом під час дослідження не було не враховано, що автомобіль позивача був пошкоджений у ДТП і ремонтувався, внаслідок чого відповідно до загально-прийнятої обов"язкової методики "Система AUDATEX" сума матеріальної шкоди (після відрахувань) складає 60320,73 грн. На підставі цієї методики страхова компанія правильно визначила суму матеріальної шкоди у розмірі 60320,73 грн., з чим погодився і відповідач та підписав протокол узгодження про розмір страхового відшкодування від 10.10.2017р. Вказана сума страхового відшкодування сплачена позивачу ПАТ СК "Українська страхова група", моральну шкоду позивач не обгрунтував відповідно до законодавства, тому і позов в цій частині відповідач не визнав. Представник позивача адвокат [PERSON] у відповіді на відзив на позов вказував, що виплаченої страховою компанією суми в розмірі 60320,73 грн. недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, а тому різницю повинен сплатити відповідач. Посилання відповідача на те, що автомобіль позивача раніше був пошкоджений у ДТП і ремонтувався, не мають значення та не повинні братися судом до уваги, так як пошкодження автомобіля [NUMBER], які були в 2013 році були повністю відновлені, що підтверджується актом виконаних робіт №АВ-К-05602 від 19.09.2013року. Для відновлювального ремонту автомобіля позивачка звернулась до ТОВ "АВТОГОР", оскільки останнє є офіційним дилером імпортера АТ "[PERSON] Україна" в м.Черкаси та Черкаській області. Згідно рахунку №00000003997 від 20.10.2017р. вартість робіт та запчастин складає 120061,57 грн. Позивачка вже оплатила 64936,25 грн., іншої необхідної суми для ремонту в неї немає, тому і звернулась до суду. Розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн. був визначений позивачкою з урахуванням понесених моральниїх страждань та переживань внаслідок порушення нормальних житєвих зв'язків. Представник ПАТ СК «Українська страхова группа» [PERSON] у письмових поясненнях щодо позову та в судовому засіданні вказував, що 06.06.2017р. між ПАТ "СК"Українська страхова група" та ТОВ "НВФ "Урожай" було укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6365648, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортним засобом "ХЮНДАЙ", д.н. СА 0015СН. Після ДТП, яка сталася, 20.09.2017р., 25 вересня 2017 року до ПАТ "СК"Українська страхова група" звернувся представник ТОВ "НВФ "Урожай" з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав письмові пояснення про обставини настання події. 21.09.2017р. до ПАТ "СК"Українська страхова група" звернулась [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та проханням оглянути пошкоджений транспортний засіб та надала письмові пояснення про обставини настання події. Уповноваженим представником ПАТ "СК"Українська страхова група" у присутності позивача було проведено огляд ьарснпортного засобу "РЕНО", д.н. Са8927ВІ та складено [PERSON] огляду транпортного засобу, який був підписаний сторонами без жодних застережень. 27.10.2017р. до ПАТ "СК"Українська страхова група" зверулась [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування з вказаними банківськими реквізитами. Згідно Ремонтної калькуляції №ЦВ-5037 від 26.10.2017р. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу РЕНО, д.н. [NUMBER] з урахуванням зносу складає 60320,74 грн. 30.10.2017р. між ПАТ "СК"Українська страхова група" та [PERSON] було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування та підписано Протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування. 01.11.2017 р. ПАТ "СК"Українська страхова група" було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 60320,73 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №31076. В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив позов повністю задоволити. Вказував, що з вини працівника відповідача позивачці було ушкоджено належний останній транспортний засіб, чим була завдана матеріальна шкода у розмірі, визначеному згідно висновку експерта, яка частково відшкодована за рахунок страхового відшкодування, також завдана моральна шкода, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях внаслідок ушкодження належного їй на праві власності транспортного засобу та повязаних з цим нервових переживань, що істотно порушило нормальні життєві звязки, та спричинило душевні переживання з приводу втрати товарної вартості автомобіля, необхідності відновлення пошкодженого майна, неможливості повноцінно його використовувати в особистих цілях. Представник відповідача [PERSON] в ході судового розгляду позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, справи про адміністративне правопорушення № 712/1198/17, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року. З матеріалів справи видно, що близько 17 год. 00 хв. в м.Черкаси на перехресті вулиці [PERSON] з вулицею Благовісною, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю \~автомобіля\~[NUMBER], належного ТОВ "НВФ "Урожай" під керуванням [PERSON], автомобіля [NUMBER], належного та під керуванням позивача, а також автомобіля [NUMBER], належного та під керуванням [PERSON] ДТП сталась з вини [PERSON], що підтверджується постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 03 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що водій [PERSON] 20.09.2017р. близько 17-00 год., керуючи автомобілем [NUMBER], належного ТОВ "НВФ "Урожай", виїхав на нерегульоване перехрестя вул.Б.Вишневецького з вул.Благовісна, на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілями: [NUMBER] (нал.[PERSON]І.), під керуванням водія [PERSON] та Toyota Auris, д.н. [NUMBER] (нал. [PERSON]В.) під керуванням [PERSON], в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER], належний позивачу відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії СХО №349671 від 18.12.2012 року, чим позивачці завдана матеріальна шкода. Відповідно до [PERSON] за результатами експертного автотоварознавчого дослідження №05037 від 22.10.2017р., складеного автотоварознавцем [PERSON] (свідоцтво про кваліфікацію судового експерта № 1126 від 27.05.2016 року), ринкова вартість автомобіля на момент ушкодження становила 210509,95 грн. Внаслідок отримання пошкоджень автомобіль [NUMBER], 2012 року випуску, потребує відновлювального ремонту, матеріальна шкода власника становить 127747,21 грн., яка складається з вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу - 120303,90 грн. та втрати товарної вартості - 7443,31 грн. Згідно з актом виконаних робіт №АВ-К-05348 від 29.12.2017р. позивачем понесені фактичні витрати на частковий ремонт ушкодженого автомобіля в розмірі 29925 грн. Крім того, для відновлювального ремонту автомобіля позивачка звернулась до ТОВ "АВТОГОР", оскільки останнє є офіційним дилером імпортера АТ "[PERSON] Україна" в м.Черкаси та Черкаській області. Згідно рахунку №00000003997 від 20.10.2017р. вартість робіт та запчастин складає 120061,57 грн. Позивачка вже оплатила 64936,25 грн., що підтверджується фіскальними чеками: №0004 від 06.11.2017р. про сплату 15000 грн., №0008 від 08.11.2017р. про сплату 20011,25 грн., №0008 від 29.12.2017р. про сплату 29925 грн., іншої необхідної суми для ремонту в неї немає, тому і звернулась до суду. Суд виходить з того, що [PERSON] в період трудових відносин з відповідачем керував на момент ДТП належним останньому автомобілем [NUMBER], тому саме ТОВ "НВФ "Урожай" є особою, відповідальною за завдану шкоду позивачу. З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2017р. ПАТ СК "Українська страхова група" та [PERSON] склали Протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування, відповідно до якого за випадком, що мав місце 20 вересня 2017р. з автомобілем [PERSON], д.н. [NUMBER], що належить [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], відповідальність якої застрахована в ПАТ "СК "Українська страхова група" за полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК-6365648, розмір матеріального збитку завданий [PERSON], становить 60320,73 грн., до якого входять вартість відновлювальних робіт, запчастин та матеріалів. Страхове відшкодування у розмірі 60320,73 буде сплачено на розрахунковий рахунок потерпілої особи. Після одержання страхового відшкодування потерпіла особа будь-яких претензій матеріального та нематеріального характеру до ПАТ СК "Українська страхова група" не має і в подальшому мати не буде. Згідно ремонтної калькуляції №ЦВ-5037 від 26.10.2017р. вартість ремонту автомобіля [PERSON], д.н. [NUMBER] становить 60320,74 грн. 01 листопада ПАТ "СК "Українська страхова група" виплатило позивачу 60320,73 грн. як відшкодування за полісом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV. Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 . Страховик не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу ( ст.32.7 Законі № 1961-IV). З огляду на зазначене сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Також згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності з ст.\~\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В своїх запереченнях відповідач вважав необґрунтованим наданий позивачем [PERSON] за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 22.10.2017р. №05037. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для \~суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. \~ Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що розмір матеріальної шкоди позивачки підтверджений [PERSON] за результатами експертного автотоварознавчого дослідження від 22.10.2017р. №05037, який наданий у встановленому Законом № 1961-IV порядку та узгоджується зі ст.1192 ЦК України, в ході судового розгляду не спростований відповідачем належними та допустими доказами. Оскільки визначення витрат на відновлювальний ремонт потребує спеціальних знань відповідачу роз'яснювалось право заявити клопотання про призначення повторної експертизи, однак відповідач не скористався даним правом, надання калькуляції збитків страховій компанії особою, яка у встановленому законом порядку підтвердила наявність спеціальних знань в галузі автотоварознавства, не підверджено документально. Отримання позивачем як потерпілим, страхового відшкодування за договором не припинило деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування в межах передбаченої полісом страхування цивільно-правової відповідальності 60320,73 грн. недостатньо для повного покриття шкоди, і тому особа, яка завдала шкоди (відповідач) залишається зобов'язаною. Право позивачки на відшкодування шкоди у повному обсязі за рахунок відповідача є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого позивач не був, хоча цей договір і укладений на користь третіх осіб. Оскільки після звернення до страховика позивачем одержане страхове відшкодування 60320,73 грн., якого не достатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання відповідачем свого обов'язку згідно із ст. 1194 ЦК України (відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка ним одержана від страховика). Сума матеріальної шкоди позивача у розмірі, не покритому страховим відшкодуванням складає 127747,21 - 60320,73 грн. = 67426,48 грн., а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в частині відшкодування вказаної суми матеріальних збитків. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). В даному випадку позивачем заявлено не вимоги про відшкодування вартості пошкодженого майна, а відшкодування витрат на відновлювальний ремонт ушкодженої речі та втрату товарної вартості автомобіля. Тому на відповідача як на заподіювача шкоди згідно з ст.1166 ЦК покладений обовязок відшкодування шкоди у повному обсязі, що узгоджується з передбаченим п.4 ч.1 ст.4 ЦК способом захисту цивільного права - відновлення становища, яке існувало до порушення. З огляду на викладене, позивач має право вимагати від винуватця ДТП відшкодування різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням. До також ж висновку дійшов Верховний Суд України у постановах від 02 грудня 2015 року за результатом розгляду справи № 6-691 цс 15, від 31 травня 2017 року № 758/10356/14-ц. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених законом. Згідно з п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з із знищенням чи пошкодження її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В судовому засіданні встановлено, що з вини відповідача позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях та стражданнях внаслідок ушкодження належного їй на праві власності транспортного засобу та повязаних з цим нервових переживань, що істотно порушило нормальні життєві звязки, та спричинило душевні переживання з приводу втрати товарної вартості автомобіля, необхідності відновлення пошкодженого майна, неможливості повноцінно його використовувати в особистих цілях, тому суд з урахуванням принципів справедливості та доцільності, з урахуванням часткового відшкодування завданих збитків страховою, вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди 5000 грн. Таким чином, всього до стягнення з відповідача підлягають 67426,48 + 5000 = 72426,48 грн., що становить 90% від заявленного обсягу вимог (72426,48*100/77426,48 = 90%). Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони пропорціно до задоволеної частини позовних вимог понесені судові витрати, до яких відповідно до ст.133 ЦПК України відносяться витрати по оплаті судового збору та залучення експертів, спеціалістів. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на оплату судового збору 788,11 грн., а також оплати експернтого дослідження 1300 грн. та 83,80 грн. оплату телеграмм для повідомлення відповідача про проведення експертного дослудження, всього понесено судових витрат 1300 + +788,10 = 2171,90 грн., тому до стягнення з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог 2171,90*0,9=1954,71 грн.

Outcome: approved