Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовує такими обставинами. 16 вересня 1997 року померла мати позивачки [PERSON]. Позивачка спадщину прийняла, про те нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. За життя [PERSON] право власності своє не зареєстровала, та в даний час зробити це не можливо, оскільки цивільна правоздатність особи припиняється в момент смерті. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача у судове засідання також не зявився, надав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд враховуючи те , що спадкові відносини виникли , до набрання чинності нового ЦК України і не мали продовжуваного характеру тому, при розгляді справи необхідно керуватись нормами ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що 16 вересня 1997 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) на землях КСП «Шлях Леніна» розміром 10,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом так як є донькою [PERSON]. Позивачка спадщину прийняла, про те нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. За життя [PERSON] право власності своє не зареєстровала, та в даний час зробити це не можливо, оскільки цивільна правоздатність особи припиняється в момент смерті. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», п.п. 4.15., 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з досліджених судом документів, право на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай). Про те у позивачки відсутній даний правовстановлюючий документ, в звязку з його втратою. Однак відповідно до довідки відділу в Іванівському районі головного управління держгеокадастру в Одеській області вбачається, що [PERSON] члену колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна» видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0051636, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 39 від 30 серпня 1996 року розмір земельної частки ( паю) складає 10,9 в умовних кадастрових гектарах. Оскільки у власність спадкоємця може перейти лише майно, яке належало спадкодавцю на праві власності, у разі смерті власника нерухоме майно, правовстановлюючі документи на яке відсутні, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та спадкоємцям повинно вирішуватися у судовому порядку. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Згідно з ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву [PERSON] до Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Outcome: approved