Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з [PERSON] був укладений кредитний договір. З моменту отримання кредиту Позичальник не виконував належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачував частково, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.11.2006 року з [PERSON] був укладений іпотечний договір. В іпотеку Банку передано земельну ділянку та житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. Згідно зі ст. 589 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку», п. 8.4.3 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених Іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином. За таких умов позивач просить суд постановити рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки та виселити мешканців будинку, стягнути судові витрати з відповідачів. Представник позивача позов підтримав та додатково пояснив, що на час укладення договору іпотеки в будинку не були зареєстровані неповнолітні діти, в іншому випадку такий договір між сторонами не був би укладений. Відповідачам пропонувалися лояльні умови погашення заборгованості, але вони ними не скористалися. За таких умов просить задовольнити заявлений позов. Відповідачка [PERSON] позов не визнала. Відповідачка [PERSON] позов не визнала та пояснила, що в будинку проживають двоє неповнолітніх дітей, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник органу опіки та піклування просить суд зважити на діюче законодавство, яке охороняє права неповнолітніх, та відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 20 листопада 2006 року між Банком "Фінанси та Кредит" ТОВ, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та громадянином [PERSON] (надалі Позичальник) був укладений кредитний договір № 34/06-МК та 18 вересня 2008 р. Додаткову угоду № 01/34/06-МК, за яким він отримав кредит у сумі 20 000,00 доларів США із сплатою по процентній ставці 16,00 % річних, зі строком повернення до 18 листопада 2011 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 21.11.2006 року з [PERSON] (далі - Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, який зареєстрований в реєстрі за № 3397 та посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов даного договору, в іпотеку Банку передано земельну ділянку 0,2497 гектарів, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 56:246:815:00:02:009:0032; та житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]. До складу житлового будинку з надвірними будівлями входить: житловий будинок (літ.АІ), загальною площею 100,9 кв.м., житловою площею 54,8 кв.м., сарай (літ.Б), погріб (літ.В), літня кухня (літ.Е), вбиральня (літ.г), огорожа (№1). Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 25.11.1988 р. виконавчим комітетом Рівненської районної Ради народних депутатів згідно рішення від 14.09.1988 року № 211, зареєстрованого 25.11.1988 року в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації за реєстраційним № 1-103-103; державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ 372760, виданого 09.10.2006 р. Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області згідно рішення від 22.03.2006 р. № 301 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010658300223. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором. Позичальник по справі зобов'язувався щомісячно, в термін з 1 до 15 число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем видачі Кредитних ресурсів, здійснювати погашення заборгованості за Кредитними ресурсами відповідно до Графіку зниження розміру заборгованості. З моменту отримання кредиту Позичальник не виконував належним чином умови договору, кредит та відсотки за користування кредитом сплачував частково, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість, що порушує права Позивача як кредитора. Невиконанням зобов'язань за кредитним договором відповідно до п. 6.1 даного договору нарахована пеня з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Станом на 20.09.2013 року заборгованість [PERSON] по кредиту становить - 10 840,78 дол. США (еквівалент у національній валюті - 86 650,35 грн.), по відсоткам - 2401,97 дол. США (еквівалент у національній валюті - 19 198,95 грн.). Відповідно до п. 6.1 кредитного договору йому нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків на загальну суму 46 247,74 грн. Загальна заборгованість [PERSON] перед Позивачем станом на 20.09.2013 року складає - 152 097,04 грн. Факт порушення зобов'язання та існування заборгованості підтверджується також рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.07.2010р. у справі № 2-7221/10. Проте заборгованість на даний час несплачена. Згідно зі ст. 589 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку», п. 8.4.3 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених Іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином. Згідно п. 3 іпотечного договору узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 153 520 (сто п'ятдесят три тисячі п'ятсот двадцять) грн. 00 копійок. Згідно зі ст. 589 ЦК України, ст.12 Закону України «Про іпотеку», п.8.4.3 Іпотечного договору у випадку не виконання позичальником умов кредитного договору Іпотекодержатель має право на звернення стягнення на Предмет Іпотеки. Відповідно до положень ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж у тридцятиденний строк. Позивач неодноразово направляв на адресу відповідача вимоги про погашення заборгованості, а у противному випадку Банк здійснить звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема було направлено вимоги: за №847/1 від 21.03.2011 р.; за №252 від 01.02.2012 р.; за №139 від 18.01.2013 р. Як встановлено в судовому засіданні, в порушення п. 8.1.10 Іпотечного договору іпотекодавцем в будинку зареєстровано осіб без письмового дозволу Банку, а саме, двох неповнолітніх дітей. Така реєстрація осіб була проведена після укладення договору іпотеки. Згідно відповіді Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 15.04.2013 р. за №204/02-25/13, в будинку по [ADDRESS] зареєстровані та проживають: іпотекодавець [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] Також вимогою № 1036 від 30.05.2013 р. на адресу [PERSON], [PERSON] направлено вимогу у відповідності до ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» з пропозицією негайно сплатити заборгованість по кредитному договору або до 30 червня 2013 року виселитись з житлового будинку зі зняттям з реєстрації всіх зареєстрованих у будинку осіб. Станом на 01.07.2013 р. дана вимога не виконана. При цьому Банк попередив, що у разі невиконання боржником та майновими поручителями вимог Банку, буде звернуто стягнення на майно, яке передано в іпотеку. Зважаючи на наведене суд вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, не підлягають до задоволення позовні вимоги про виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідачів та неповнолітніх дітей, виходячи з наступного. Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення, всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Разом з тим суд зауважує на те, що законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону № 898-IV. Виходячи із аналізу наведених правових норм закону, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки на час ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч. 2 ст. 40 Закону № 898-IV та ч. 3 ст. 109 ЖК, щодо примусового виселення за рішенням суду мешканців із житлового будинку або житлового приміщення, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги на цій стадії не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя або нового власника щодо звільнення таких житлових приміщень їх мешканцями в розумінні вимог ст. 3 ЦПК щодо права особи для звернення до суду за захистом. Отже, заявлені позовні вимоги про звернення стягнення на майно підлягають до задоволення. В той же час заявлені позовні вимоги про виселення та зняття особи з реєстраційного обліку - не підлягають до задоволення як передчасно заявлені. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial