Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аваль Інвест" про визнання Договору №017548 від 16 грудня 2013 року,укладеного між сторонами,недійсним,та стягнення 18 100 грн. 00 коп. В обгрунтування позовних вимог вказував, що 16 грудня 2013 року між ним та відповідачем ТзОВ "Аваль Інвест" було укладено Договір №017548, згідно якого відповідач зобов"язується вчинити від його імені та за рахунок Учасника певні дії,спрямовані на надання безвідсоткової позики,на умовах діяльності програми "Перший Страховий Банк",а саме надати в позику 500 000 грн. На виконання умов Договору ним було сплачено вступний внесок 18 100 грн.,однак в порушення взятих на себе зобов"язань Товариство для нього позику на суму 500 000 грн. не надало. Покликаючись на те, що Товариство займається нечесною підприємницькою діяльністю, з посиланням на Закон України "Про захист прав споживачів", вважає укладений ним договір недійсним,а сплачені ним кошти в сумі 18 100 грн. 00 коп. просить стягнути на його користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його редставник [PERSON] позовні вимоги підтримали,покликаючись на обставини,викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Аваль Інвест» в судове засідання не з»явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача [PERSON] та його представника [PERSON], суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи,суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16 грудня 2013 року між [PERSON] та ПП «Аваль-Інвест» було укладено Договір №017548 з додатком до нього,предметом якого є надання інформаційних, консультаційних послуг та послуг з пошуку інформації. За умовами укладеного Договору замовник [PERSON] оплачує вартість послуг в сумі 18 100 грн. Згідно ст.1.1 Договору, укладеного між сторонами ТзОВ «Аваль Інвест» та [PERSON], Товариство за згодою Учасника зобов»язується вчинити певні дії та за рахунок Учасника певні дії,спрямовані на надання безвідсоткової позики,зазначеної у Додатку №1 до даного договору,на умовах діяльності Програми «Перший Страховий Банк»,що міститься у Додатку №2 до даного договору,і які є невід»ємними частинами цього Договору. Пунктом 1.3 ст.1 Договору передбачено, що Учасник доручив Товариству використовувати суми платежів для формування Фонду Учасників та його розподілу,а також здійснювати надання безвідсоткової позики на користь Учасників Програми «Перший Страховий Банк». На умовах діяльності Програми «Перший Страховий Банк» [PERSON] мало бути надано позику в розмірі 500 000 грн. Згідно п.п. а,б п.4.11 Додатку №2 до Договору,перевагу має той учасник,що надіслав заяву,яка містить найбільшу кількість сплачених загальних платежів. У випадку надіслання заяви декількома учасниками х однаковою найбільшою кількістю сплачених загальних платежів, перевагу має той учасник,який раніше уклав договір. Виконання послуг з адміністрування системи полягає в тому, що учасник сплачує передбачені договором кошти, а ТОВ «АВАЛЬ Інвест» захід з розподілу Фонду Учасників, який формується за рахунок платежів сплачених самими учасниками. Клієнт одержує право на тримання безвідсоткової позики рішенням ТОВ «АВАЛЬ Інвест», яке останній приймає на власний розсуд, право на отримання безвідсоткової позики мають не всі учасники системи, а тільки ті, які зробили найбільшу кількість загальних платежів (ст. 4 додатку №2 до Договору). Договір не містить строків та (або) термінів отримання учасником безвідсоткової позики, не передбачає будь-якої відповідальності ТзОВ «АВАЛЬ Інвест» за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання учасником безвідсоткової позики навіть у разі повної оплати всіх Загальних внесків. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин,якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність),що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі,що вводять в оману,утворення,експлуатацію або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації,яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми,а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини,здійснені з використанням нечесної підприємницької практики,є недійсними. Таким чином, Закон України «Про захист прав споживачів» установив недійсність правочинів,здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності,яка полягає,зокрема,у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів із метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Оскільки [PERSON] сплатив кошти не за одержання послуг,а за можливість одержання права на отримання кредиту,який надавався за рахунок залучення коштів інших споживачів та їх коштів до такої схеми,підстави для визнання договору недійсним та повернення сплачених коштів наявні,а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 до стягнення з відповідача на користь державного бюджету підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.203,215,216 ЦК України,

Outcome: approved