Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вказаним позовом, просить встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ), а також визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності: -на земельну ділянку площею 3,5441 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1821186500:06:002:0149, що знаходиться на території Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області; -на земельну ділянку земельну ділянку площею 3,4173 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1821186500:06:002:0150, що знаходиться на території Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] . Після його\~смерті відкрилась\~спадщина,\~до складу\~якої входитьземельна ділянка площею 3,5441 га з кадастровим номером 1821186500:06:002:0149. Разом з померлим [PERSON] на день його смерті, булла зареєстрована та постійно проживала їхня мати [PERSON] , яка і прийняла спадщину після свого сина в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Однак, [PERSON] своїх прав не оформила та померла [INFO] . Оскільки, [PERSON] важко хворіла і в силу похилого віку не могла пересуватися без сторонньої допомоги, потребувала постійного догляду, позивач проживав разом з нею без реєстрації та доглядав її до смерті. [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,4173 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1821186500:06:002:0150. На випадок своєї смерті, [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу для оформлення права на спадщину, позивачу було надано письмову відповідь №85/02-14 від 08.04.2019 року про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину, яке лишилося після смерті матері, оскільки він не звернувся до нотаріуса протягом 6-ти місяців з дня смерті [PERSON] . Вважає, що відсутні правові підстави для звернення до суду щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, єдиним способом захисту свого права на спадкове майно є звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. 28.04.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Від Новоборівської селищної ради надійшла заява про проведення судового розгляду за відсутності представника, позовні вимоги визнають. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.04.2012 року, виданим виконавчим комітетом Фасівської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області (а.сп.13). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.08.1974 року матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , вказано [PERSON] (а.сп.10). Відповідно до\~копії свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~від 14.03.1974\~року матір`ю\~ [PERSON] ,\~вказано [PERSON] \~(а.сп.11). [INFO] помер [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] \~від 12.05.2009\~року,\~виданим відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Володарсько-Волинського\~районного управління\~юстиції Житомирської\~області (а.с.п.12). Згідно з довідками, виданими виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області від 04.07.2019 року за №04/351 та №04/352, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований та проживав з 1951 року в спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним на день смерті та шість місяців потому проживала мати [PERSON] , [INFO] (а.сп.16). Згідно з довідками, виданими виконавчим комітетом Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області від 11.07.2019 року за №04/349 та №04/350, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала з 1951 року в спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею на день смерті та шість місяців потому проживав без реєстрації її син [PERSON] , [INFO] (а.сп.15). 27.10.1986 року складено заповіт, за яким [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла своєму сину [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено секретарем Фасівської сільської ради 27.10.1986 року (а.сп.14). Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/95-m-2 від 22.01.2019 року, попри розбіжності прізвищ у вищевказаних документах, вони є ідентичними (а.сп.34). Згідно з листом приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Косинського С.О. від 08.04.2019 року №85/02-14, на усне звернення [PERSON] \~щодо видачі\~ свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом йому було роз`яснено, що так як ним протягом 6-ти місяців з дня смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до нотаріальної контори не подано заяви про прийняття спадщини, тому свідоцтво про право на спадщину не може бути видане. Одночасно нотаріус роз`яснив, що йому потрібно звернутись до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини (а.сп.33). Згідно наданої державною нотаріальною конторою інформації, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. Згідно наданої державною нотаріальною конторою інформації, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась. Вирішуючи питання про встановлення юридичних фактів, що підтверджують родинні відносини позивача із спадкодавцем, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 2 ч. 1\~ст. 318 ЦПК України\~у заяві про встановлення факту родинних відносин повинно бути зазначено причини неможливості відновлення або одержання документів, що посвідчують цей факт. Згідно п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Метою встановлення факту родинних відносин позивачів зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем. З огляду на вищевикладене, враховуючи письмові докази на підтвердження обставин материнства, зокрема довідок виконавчого комітету Новоборівської селищної ради Хорошівського району Житомирської області, відповідно до яких: - [PERSON] на день своєї смерті, постійно проживав та був зареєстрований за однією адресою разом зі своєю матір`ю [PERSON] ; - з [PERSON] на день її смерті постійно проживав без реєстрації її син, [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині встановлення факту материнства, оскільки в ході судового розгляду доведено факт родинних відносин, а саме факт того, що\~\~ [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт, ніж у судовому порядку, позивач не має, у суду відсутні відомості щодо можливого порушення прав інших осіб, у зв`язку зі встановленням факту родинних відносин, а тому заява в цій частині підлягає до задоволення. Що стосується визнання за позивачем права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , суд враховує наступне. Згідно положень ч.1, 2 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1222, ч. 3 ст.\~1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини може бути здійснено двома способами: шляхом подачі заяви до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України) та шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3\~ст. 1268 ЦК України). Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, відповідно до\~ст. 1272 ЦК\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] (шляхом подачі у встановлений законом строк заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини або ж шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини). До того ж, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема,\~Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", згідно якого, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Статтею 49 Закону України "Про нотаріат"\~передбачено випадки відмови нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, звертаючись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування нерухомого майна, позивач не врахував, що указана функція перебуває в компетенції нотаріальних органів, а суд, в силу своїх повноважень може розглядати такий спір у разі відмови нотаріальних органів щодо видачі спадкоємцю свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування. Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу позивачеві нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, чого фактично не відбулося. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивачем не надано доказів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Лист приватного нотаріуса Хорошівського районного нотаріального округу Косинського С.О. від 08.04.2019 року №85/02-14, на усне звернення [PERSON] \~щодо видачі\~ свідоцтва про право на спадщину не є постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вказаним листом нотаріус роз`яснив їм необхідність звернення до суду за встановленням додаткового строку для прийняття спадщини. Разом з цим, позивачі не врахували вказані роз`яснення та звернулися до суду одразу за визнанням права власності на спадкове майно, при цьому не вирішивши питання щодо прийняття спадщини. Аналіз наведених норм права та встановлених при судовому розгляді обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що позивачі не прийняли спадщину після смерті їх батька, а відтак заявлені позовні вимоги про визнання права власності за позивачами на спадкове майно є безпідставними і не підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги визнання відповідачем позовних вимог, оскільки у випадку задоволення позову - це суперечитиме вимогам закону. Відтак, у цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial