Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач, ПАТ „Перший Український Міжнародний Банк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки. В подальшому, позивач доповнив позовні вимоги вимогою про виселення відповідачів та зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позову зазначено наступне. 26 вересня 2007 року між ЗАТ "Перший Український Міжнародний банк", правонаступником якого є ПАТ "ПУМБ" та [PERSON], було укладено кредитний договір №5701458. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору позивач зобов'язався надати [PERSON] грошові кошти у розмірі 35275,00 дол. США, а відповідач зобов'язався прийняти кредит, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 26.09.2027. Згідно з п.3.2.1. кредитного договору відповідач зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, які встановлено Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який є Додатком № 1 до кредитного договору. Відповідно до пп. 1.3. кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 11,9% річних. [PERSON], виступила майновим поручителем щодо виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та передала в іпотеку банку квартиру, загальною площею 44,23 кв.м, житловою площею 27,46 кв.м за адресою: [ADDRESS], яка була придбана за кредитні кошти, про що між позивачем та відповідачем, [PERSON] було укладено договір іпотеки №5711865. Відповідачі не виконують свої зобов'язання за кредитним договором: не сплачують кредит та проценти за користування кредитними коштами по кредитному договору. Станом на 15.05.2013 прострочена заборгованість відповідача, [PERSON] за основною сумою кредиту та процентами перед позивачем за кредитним договором становить: - сума заборгованості за основною сумою кредиту - 32 852,69 дол. США; - сума заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 26.10.2011 по 15.05.2013 - 5 835,82 дол. США Також, за несвоєчасне виконання боржником грошового зобов'язання за кредитним договором була нарахована пеня за період з 16.06.2012 року по 15.05.2013 року, в розмірі 673,43 доларів США, що за курсом НБУ складає 5382,73 грн. Крім того, позивачем було нараховано відповідачу [PERSON] штрафи: за невиконання умов з повернення кредиту у розмірі 352,75 дол.США, що за курсом НБУ на 15.05.2013 складає 2 819,53 грн., та штрафу за порушення [PERSON] обов'язків щодо поновлення дії договору страхування -17 813,88 грн. Таким чином, станом на 15.05.2013 загальна сума заборгованості [PERSON] перед Банком за Кредитним договором складає 38 688,51 дол. США та 26 016,14 грн. Враховуючи викладене, позивач просить: - стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 5701458 від 26.09.2007р. у сумі 38 688,51 дол. США та 26 016,14 грн.; - звернути стягнення на на предмет іпотеки, квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] для задоволення вимог за кредитним договором; - встановити спосіб реалізації квартири за адресою: [ADDRESS], шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження; - встановити початкову ціну реалізації квартири за адресою: [ADDRESS], на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; - виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житла та зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області; - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялись, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надали, тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року між ЗАТ "Перший Український Міжнародний банк", правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ "ПУМБ" та [PERSON] було укладено кредитний договір №5701458. Відповідно до п.1.1. кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 35 275,00 дол. США, а [PERSON] зобов'язався прийняти кредит, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит Банку в порядку та у строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 26.09.2027р. Згідно з п.3.2.1. кредитного договору [PERSON] зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, які встановлено Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, який є Додатком № 1 до кредитного договору. Відповідно до пп. 1.3. кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 11,9% річних. Позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, передбачені кредитним договором: своєчасно та в повному обсязі надав грошові кошти відповідачу [PERSON], шляхом переказу суми кредиту з позичкового рахунку на картковий рахунок відповідача, відповідно до п.2.3.2. кредитного договору, що підтверджується меморіальним валютним ордером №352860640 від 26.09.2007 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак відповідач, [PERSON], починаючи з 25.10.2011 року, має прострочену заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2. ст.1050 ЦК України: «Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу». Згідно з п.3.5.7. кредитного договору позивач має право вимагати у позичальника достроково повернути виданий йому кредит разом із розрахованими процентами. Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» така вимога позивача має бути виконана відповідачем протягом 30 календарних днів. Позивачем 18.03.2013 було направлено на адресу відповідачів вимогу достроково повернути всю суму кредиту та проценти за користування кредитом, в якій було попереджено, що у разі невиконання зобов'язання за кредитним договором протягом тридцяти днів банк розпочне процедуру стягнення заборгованості у судовому порядку та процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказану вимогу відповідач [PERSON] отримав 10.04.2013р. Однак, станом на 15.05.2013р. прострочена заборгованість відповідача [PERSON] за основною сумою кредиту та процентами перед позивачем за кредитним договором становить: - сума заборгованості за основною сумою кредиту - 32 852,69 дол. США; - сума заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 26.10.2011 по 15.05.2013 - 5 835,82 дол. США Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом статті 549 ЦК під пенею розуміється грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Пунктом 5.2. кредитного договору передбачено, що у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. [PERSON] нарахована пеня за порушення строків виконання своїх зобов'язань з повернення основної суми кредиту та сплати проценти за користування кредитом за період з 16.06.2012 по 15.05.2013р. Загальна сума пені, нарахована відповідачу за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, станом на 15.05.2013р. склала 673,43 дол. США, що згідно з офіційним курсом, встановленим НБУ на 15.05.2013 (7,9930 грн./дол.США), становить 5 382,73 грн. Згідно з п.5.5. кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6. кредитного договору, він зобов'язаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. У зв'язку з невиконанням п. 4.3.5. кредитного договору позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Зокрема, пунктом 4.3.5. кредитного договору встановлено обов'язок позичальника при отриманні від банку вимоги про дострокове повернення кредиту повернути кредит в повному обсязі достроково разом із нарахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями в порядку і строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до пункту 5.5. кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язаний сплатити на користь позивача штраф у розмірі 352,75 дол. США, що згідно з офіційним курсом, встановленим НБУ на 15.05.2013р. (7,9930 грн./дол. США), складає 2 819,53 грн. Також однією з обов'язкових умов надання позичальнику кредиту згідно з п.2.1.4. та 4.3.1. кредитного договору є страхування ним або іншою особою (та надання банку відповідних доказів такого страхування) за свій рахунок та на користь банку (як вигодонабувача, який у разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика) особисте страхування позичальника. Відповідно до п. 4.3.1. кредитного договору позичальник зобов'язаний протягом строку дії кредитного договору щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, поновлювати дію договорів страхування, укладення яких передбачено кредитним договором. На підтвердження виконання умов цього пункту позичальник зобов'язаний до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, надавати банку, як вигодонабувачу, по одному оригінальному примірнику цих договорів страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів в повному обсязі за період, на який було поновлено дію договорів страхування. [PERSON] уклав із ЗАТ «СК «Веско» договір страхування № 8892-нсб/07зп від нещасного випадку позичальника банка від 26.09.2007р., однак не поновив дію договору страхування, страхові платежі, встановлені п. 4.3. договору страхування, не сплатив. Таким чином, [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо обов'язкового страхування. Згідно з п.5.4. кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, він зобов'язаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. Таким чином, сума штрафу за порушення обов'язків щодо поновлення дії договору страхування складає 17 813,88 грн. Станом на 15.05.2013р. загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком за кредитним договором складає 38 688,51 дол. США та 26 016,14 грн., у тому числі: - заборгованість за сумою кредиту - 32 852,69 дол.США; - заборгованість за непогашеними в строк процентами за користування кредитом за період з 26.10.2011 по 15.05.2013 - 5 835,82 дол.США; - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за Кредитним договором - 5 382,73 грн.; - штраф за невиконання обов'язку дострокового повернення кредиту, передбаченого пп. 4.3.5 Кредитного договору, - 2 819,53 грн.; - штраф за невиконання умов страхування - 17 813,88 грн. [PERSON] відповідно до ст.ст.572-576, 583-585 Цивільного кодексу України та ст.ст.1, 3, 5-7, 11 Закону України від 05.06.2003 № 898-IV «Про іпотеку» виступила майновим поручителем [PERSON] щодо виконання останнім зобов'язань за кредитним договором та передала в іпотеку банку квартиру, загальною площею 44,23 кв.м, житловою площею 27,46 кв.м за адресою: [ADDRESS], яка була придбана за кредитні кошти, про що між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 5711865, посвідчений 26.09.2007 [PERSON], приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за реєстровим № 2289. Обтяження квартири іпотекою було зареєстровано у Державному реєстрі іпотек, що стверджується витягом № 14615108 від 26.09.2007. Відповідно до ст. 1 Закону іпотека розуміється як вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Пунктами 4.1.1., 4.1.2. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця в таких випадках: - у разі невиконання чи неналежного виконання основного зобов'язання; - у разі невиконання вимог страхування предмета іпотеки. Частиною 1 ст. 35 Закону та п. 4.4. договору іпотеки передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Відповідачі порушення основного зобов'язання не усунули, кредит та проценти за користування ним не повернули. Таким чином, у позивача виникло передбачене ст. 35 Закону України "Про іпотеку" та пп. 4.4. іпотечного договору право звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та п. 4.3. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. Статтями 39 і 41 вищевказаного закону передбачена можливість реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Стосовно позовних вимог про виселення суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Виходячи із аналізу наведених правових норм закону, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо добровільно мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення, на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника, або в інший погоджений сторонами строк. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі отримували письмову вимогу банку про добровільне звільнення квартири, а є лише докази про направлення банком вимоги про виселення, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. При вищевикладеному, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню частково, в частині стягнення з відповідачів за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до платіжного доручення №16231 від 17.05.2013 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 3441 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial