Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

ПАТ КБ "Правекс-Банк" звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.04.2012 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 6079-001/12Р, за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 97573,00 грн. строком до 17.04.2015 року зі сплатою 19,99 % річних. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином. Позичальник не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 28.10.2016 року за позичальником обліковується заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 49412,10 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25070,32 грн., заборгованість по сплаті процентів 4274,35 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату кредиту 17186,03 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 2881,40 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 49412,10 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог та не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 63). Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр", причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило (а.с. 68-69). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ПАТ КБ "Правекс-Банк" підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2012 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 6079-001/12Р, за умовами якого позивач надав позичальнику кредит у розмірі 97573,00 грн. строком до 17.04.2015 року зі сплатою 19,99 % річних. (а.с. 5-11). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином, про що зазначив у своєму позові. Позичальник не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 28.10.2016 року за позичальником обліковується заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 49412,10 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25070,32 грн., заборгованість по сплаті процентів 4274,35 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату кредиту 17186,03 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 2881,40 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 12). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 29344,67 грн., з яких: заборгованість за кредитом 25070,32 грн., заборгованість по сплаті процентів 4274,35 грн. - є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату кредиту 17186,03 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 2881,40 грн., суд дійшов наступного. Основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься село Верхньошевирівка Краснодонського району Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO], а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування пені позивачем здійснено починаючи з 11.06.2014 р. та з 11.06.2014 р. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату кредиту 17186,03 грн., заборгованості за пенею за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 2881,40 грн., необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона її нарахування з 14.04.2014 року. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати - судового збору, пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 1378 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені на 59,39 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у загальному розмірі 818,39 грн. (1378*59,39% /100 = 818,39 грн.). Згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Краснодонському міськрайонному суду Луганської області розглядаються Сватівським районним судом Луганської області. На підставі викладеного та

Outcome: partial