Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON],. [PERSON], [PERSON], ПАТ КБ "Надра", третя особа - відділ ДВС Тернопільського районного управління юстиції, який згодом уточнили, про визнання права власності за [PERSON] на комод, б/к варіть - 400 грн., гарнітур кухонний, б/к, вартістю 900 грн., куток кухонний, б/к, вартістю 300 грн.; визнання права власності за [PERSON] на комод, б/к, вартістю - 400 грн., м'які крісла білого кольору, б/к, 2 штуки, вартістю - 700 грн. та виключення вказаного майна з акту опису і арешту від 23.12.2013 року. В обґрунтування вимог позивачі вказують, що на виконанні у відділі ДВС Тернопільського районного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] в користь банку "Надра", [PERSON] та [PERSON] коштів. 23.12.2013 року з метою примусового виконання рішень суду державним виконавцем було проведено опис майна боржника [PERSON] по [ADDRESS]. Однак, до акту опису та арешту майна було також включено комод, б/к варіть - 400 грн., гарнітур кухонний, б/к, вартістю 900 грн., куток кухонний, б/к, вартістю 300 грн.; комод, б/к, вартістю - 400 грн., м'які крісла білого кольору, б/к, 2 штуки, вартістю - 700 грн., які належать на праві власності позивачам. Так, [PERSON], відповідно до товарних чеків належав кухонний куток вартістю 1200 грн. та кухонний гарнітур вартістю 900 грн. На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, який заповіла все належне їй майно [PERSON] [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки на день смерті постійно проживала разом з спадкодавцем. Таким чином, [PERSON] на праві приватної власності належить кухонний куток вартістю 1200 грн. та кухонний гарнітур вартістю 900 грн. Крім того, відповідно до накладної від 03.03.2012 року [PERSON] на праві власності належить комод. [PERSON] на праві власності належала м'яка частина, яка складається з дивану і двох м'яких крісел та комод, відповідно до накладної від 18.07.2011 року, які остання подарувала [PERSON] Посилаючись на наведене та те, що арешт належного їм майна і заборона на його відчуження порушують їх право власності просять позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав повністю, зіславшись на вимоги викладені у заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не заперечили проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] та представник ПАТ КБ ''Надра'' - Прийдун П.В. в останнє судове засідання не з'явились, хоча про час та місце його були повідомленні належним чином. Однак, були присутні у попередніх судових засідання та пояснили, що не заперечують щодо задоволення позову. Представник ДВС пояснив, що у вирішенні даного питання покладається на думку суду. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.07.1967 року, виданим Тернопільським міським бюро ЗАГС, про що зроблено актовий запис за №619. В сім'ї [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.04.1995 року, про що зроблено актовий запис за №775. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 10.03.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.03.2012 року, виданим Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №46. Після одруження їй присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] є матір'ю [PERSON] 08 серпня 2009 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області від 08.08.2009 року. Відповідно до товарних чеків від 06.05.2003 року та 14.07.2003 року [PERSON] придбала кухонний куток вартістю 1200 грн. та кухонний гарнітур вартістю 900 грн. у підприємця [PERSON] На випадок своєї смерті 16.12.2013 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, який заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалось [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідчений секретарем Гаї-Шевченківської сільської ради Тернопільського району від 16.12.2013 року та зареєстрованим в реєстрі за №61. [INFO] року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Гаї -Шевченківською сільською радою Тернопільського району від 19.12.2013 року. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті, що підтверджується довідкою Гаї-Шевченківської сільської ради за №50 від 22.01.2015 року. Таким чином, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала все належне їй майно на час смерті, у тому числі, кухонний куток вартістю 1200 грн. та кухонний гарнітур вартістю 900 грн. Крім того, 03.05.2012 року [PERSON] було придбано у ПП [PERSON] комод вартістю 1150 грн., що підтверджується накладною від 03.05.2012 року Відповідно до накладної від 18.07.2011 року [PERSON] придбала у ПП [PERSON] м'яку частину, яка складається з дивану і двох м'яких крісел вартістю 6850 грн. та комод 1150 грн., які вона подарувала своїй доньці [PERSON] 23.12.2013 року головним державним виконавцем ДВС Тернопільського району було проведено виконавчі дії з арешту та опису майна боржника [PERSON], по [ADDRESS] про що складено акт опису і арешту майна від 23.12.2013 року Під час проведення виконавчих дій було арештоване майно, у тому числі: гарнітур кухонний, б/к - 900 грн., куток кухонний, б/к - 900 грн., комод, б/к, 2 штуки, - 800 грн., м'яке крісло, білого кольору, б/к, 2 штуки - 700 грн. Будинковолодіння по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 12.07.2005 року, виданим Гаї Шевченківською сільською радою на підставі рішення виконкому сільської ради за № 49 від 30.06.2005 року. З довідки Гаї-Шевченської сільської ради за №756 від 27.11.2014 року встановлено, що у будинку по [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], її чоловік [PERSON], син [PERSON], невістка [PERSON], дочка [PERSON] Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 17.12.2014 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, вид діяльності - роздрібна торгівля меблями. Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 03.02.2015 року встановлено, що [PERSON] зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, вид діяльності - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Положеннями ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до вимог п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 року "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", позивач вправі об'єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов'язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно і виключення його з опису. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з вимогами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 ЦК України. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позивачами доведено факт належності їм на праві приватної власності спірного рухомого майна, що підтверджується накладними та чеками виписаних на їх ім'я. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати права власності за [PERSON] на комод, б/к варіть - 400 грн., гарнітур кухонний, б/к, вартістю 900 грн., куток кухонний, б/к, вартістю 300 грн.; за [PERSON] -на комод, б/к, вартістю - 400 грн., м'які крісла білого кольору, б/к, 2 штуки, вартістю - 700 грн. і виключити вказане майно з акту опису і арешту майна від 23.12.2013 року . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідачами не надано, а судом не здобуто будь-яких доказів на спростування доводів позивачів.

Outcome: approved