Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] 06.06.2016 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами стягнення на користь ПАТ КБ "Приватбанк" з [PERSON] заборгованості в сумі 25291,85 грн., що складається з боргу за кредитом у розмірі 1005,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 107,17 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 494,88 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в розмірі 22003,86 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1180,56 грн. (процентна складова), посилаючись на те, що останньою в порушення умов кредитного договору не в повній мірі виконано особисті зобовязання щодо здійснення щомісячних платежів за укладеною між сторонами заявою №NKXRRX10110233 про приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Старт») від 18.04.2008 року, за умовами якої відповідач отримала кредит у розмірі 1527,41 грн. на строк 12 місяців з 18.04.2008 року по 18.04.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк", належно повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за зареєстрованим місцем її проживання (а.с.20), вдруге не зявилася в судове засідання, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин чи розгляд справи у її відсутності не представила. Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.20) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, в судовому засіданні установлено, що 18.04.2008 року відповідач [PERSON] стала клієнтом ПАТ КБ "Приватбанк", підписавши Заяву позичальника №NKXRRX10110233 про приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Старт») від 18.04.2008 року (а.с.5, 7-9), згідно чого відповідач отримала від банка кредит на придбання товару в розмірі 1527,41 грн. на строк 12 місяців з 18.04.2008 року до 18.04.2009 року включно, а також у розмірі 58,61 грн. на сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 12,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 244,8 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 41,24 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві позичальника та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Старт») строки; також відповідно до даної Заяви позичальника погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період з 20 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 177,07 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Відповідно до п.3.2.7 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Старт») позичальник зобов'язується погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні Банку, передбаченого п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних Умов. Згідно п.4.2. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Старт») згідно ст.212 ЦК України, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.3.3 даних Умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі вказаному у Заяві, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту Умов відсотки сплачуються позичальником окремо понад зазначену в Заяві суми щомісячного платежу по кредиту, разом з несплаченим залишком попереднього щомісячного платежу. Відповідно до п.5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Старт») при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до вимог п.5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Старт») при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості. З представленого позивачем розрахунку (а.с.4) вбачається, що відповідачем [PERSON] в порушення особистих зобов'язань не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором №NKXRRX10110233 від 18.04.2008 року, оскільки за нею станом на 12.05.2016 року рахується заборгованість в межах заявлених позовних вимог на суму 25291,85 грн., яка складається з боргу за кредитом у розмірі 1005,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 107,17 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 494,88 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 22003,86 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1180,56 грн. (процентна складова). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному. Відповідачем не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення нею інших платежів в рахунок виконання власних зобовязань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обовязком особи, яка порушила зобовязання. Разом з тим, відповідно до розяснень Верховного Суду України, що містяться в листі, що надісланий судам із метою однакового застосування судами України законодавства, "Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)" від 01.02.2013 року, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір, порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобовязання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. Зменшення розміру неустойки це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Згідно вимог п.5 ч.3 ст.18 Закону "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови Договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції (послуг) у разі невиконання ним зобовязань за договором. У відповідності до ч.5 ст.18 Закону "Про захист прав споживачів" якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Враховуючи, що в даному конкретному випадку фактичний розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача пені в межах правовідносин сторін за договором споживчого кредиту кратно перевищує та вочевидь є більшим від половини суми боргу за кредитом, процентам та комісії, тобто загальних збитків кредитодавця, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 22003,86 грн. підлягає частковому зменшенню судом до розміру половини відповідної суми заборгованості за кредитом, що становить 803,72 грн. ((1005,38 грн. + 107,17 грн. + 494,88 грн.) / 2). У зв'язку з цим відповідному пропорційному зменшенню підлягає також заявлений розмір штрафу в частині його процентної складової, який слід визначити в розмірі 120,56 грн. ((1005,38 грн. + 107,17 грн. + 494,88 грн.+ 803,72 грн.) х 5%) Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем із погашення кредитного боргу, заборгованості за відсотками, що виникла з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими в межах уточненого зменшення заявлених до стягнення сум розрахунку заборгованості станом на 12.05.2016 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачем ні в який спосіб, а тому сума боргу підлягає стягненню з останньої на користь позивача в межах заявлених позовних вимог в остаточному обчисленні сум заборгованості за кредитом в розмірі 1005,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 107,17 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 494,88 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 803,72 грн., штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 120,56 грн. (процентна складова), тобто в загальній сумі 3031,71 грн. Про сплив позовної давності щодо спірних правовідносин або стосовно певної частини позовних вимог наразі ніким із сторін не заявлено, що не становить підстав для її застосування в даному конкретному випадку. Також пропорційно обсягу задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати із сплати судового збору в розмірі 1378 грн. (а.с.1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved