Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому стверджує, що відповідачка [PERSON] є матір"ю її неповнолітньої онучки [PERSON], [INFO]. На протязі двох років її онучка [PERSON] проживає біля неї та знаходиться на її утриманні, а відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча здорова, працездатна, має регулярний дохід\~, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом, в якому просить стягувати з відповідачки на її користь на утримання неповнолітньої онучки [PERSON], [INFO] аліменти в\~ розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. \~\~ Позивачка [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала\~ та просить задовольнити , а справу розглянути у її відсутність. \~ Відповідачка [PERSON] в судове засіданні не з"явився, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги не визнала, просить слухати справу у її відсутність. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір"ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження\~І-АМ № 062744 виданим 01.04.1998 року\~Яланецькою сільською радою Бершадського району Вінницької області. Позивачка в позовній заяві стверджує, що на протязі двох років її внучка [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідачка проживає окремо від дочки та у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, що підтверджується довідками Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області №172 від 14.12.2015 року та № 964 від 16.09.2015 року. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ППВС України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" п. 15 передбачає, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 258 Сімейного кодексу України, баба і дід мають право на самозахист внуків, баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років , визначається нею самостійно . Дитина на даний час проживає з бабусею, що підтверджується довідкою Яланецької сільської ради Бершадського району Вінницької області. Рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON], по відношенню до її неповнолітньої дочки [PERSON] немає, також [PERSON] не визнано особою позбавленою батьківського піклування. Суд, вважає, що позивач не надав суду доказів щодо офіційного визначення місця проживання дитини з бабусею та покладення на неї обов'язків щодо піклування над онукою. Крім того, враховуючи, що [PERSON]С не позбавлена батьківських прав та згідно чинного законодавства [PERSON] може самостійно обрати місце проживання з матір"ю, доказів того що відповідачка не приймає участі в утриманні дочки суду не надано, тому позовні вимоги [PERSON] не основані на законі. Позивач [PERSON] не довела своїх позовних вимог, що є її обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред'явлених доказів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed