Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд за кордон малолтіньої дитини без згоди та супроводу батька та дозволу без згоди батька оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини за межі України до Арабської Республіки Єгипет на період з 05.04.2018 року по 25.04.2018 року, обгрунтовуючі свої позовні вимоги тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. У даний час дитина проживає з позивачем, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток. Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляду за дитиною не бере, розвитком не цікавиться. Отримати від відповідача дозвіл на виїзд за кордон та оформлення проїзного документу малолітній дитини вона не може, оскільки відповідач не надаєзгоди на виїзд дитини за кордон, при цьому жодних вагомих аргументів які б пояснювали та обгрунтовували його відмову він не надає. Тому, з метою захисту прав дитини позивач вимушена звернутись до суду з позовною заявою про надання дозволу на її тимчасовий виїзд за кордон. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням заяви в порядку ст. 31 ЦПК України, позивач просить надати їй без згоди батька [PERSON], дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] за межі України без дозволу(згоди) та супроводу батька [PERSON] до Арабської Республіки Єгипет на період з 05.04.2018 року по 25.04.2018 року та дозволити позивачу, без згоди батька [PERSON] оформлювати документи для тимчасового виїзду малолітньої дитини [PERSON], [INFO] за межі України до Арабської Республіки Єгипет на період з 05.04.2018 року по 25.04.2018 року. Позива та її представник в судове засідання не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засіднняне з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. На підставі викладеного суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилась донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 27.05.2015 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хесронській області Згідно копії заочного рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 10.12.2012 року. Згідно копії рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 10.12.2015 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 14.11.2015 року актовий запис №1483, [PERSON] 14.11.2015 року зареєстувала шлюб з [PERSON] та змінила приізвище на "[PERSON]". З матеріалів справи встановлео, що позивач зверталась до Сиконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради з заявою про надання висновку щодо доцільності тимчасового виїзду малолітньої дитини без згоди батька за межі України, однак листом за вих. №М-1100/0 від 11.07.2017 року їй було повідомлено, що за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за межі україни, може бути дозволено на підставі рішення суду та запропоновано позивачу звернутись до судових органів з позовною заявою щодо надання тимчасового виїзду малолітньої дитини без згоди батька за межі України. 04.04.2017 року позивач направила на адресу відповідача заяву з проханням надати згоду на тимчасовий виїзд малолітньої дитини за межі України до Арабської Республіки Єгипет на період з 05.04.2018 року по 25.04.2018 року, дана заява була отримана відповідачем 12.07.2017 року що підтверджено даними поштового відправлення, проти жодної відповіді на данузаяву відповідачем надано не було. Згідно висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради - органу опіки та піклування Суворовського району м. Херсона від 10.00.2017 року зазначено про доцільність тимчасового виїзду малолітньої [PERSON] за межі України без згоди батька [PERSON] до Арабської Республіки Єгипет на період з 05.04.2018 року по 25.04.2018 року. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України, і в'їзду в Україну громадяни України", Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231. Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини передбачено, що оформлення паспорта здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків (п. 4). Відповідно до п. п. 1.4 даних Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Отже, за змістом наведених норм, питання про виїзд за кордон дитини, яка не досягла шістнадцятирічного віку, у разі відсутності згоди одного з батьків, вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, мети виїзду. Приймаючи до уваги те, що судом при розгляді даної справи не встановлено законодавчих обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для відпочинку та оздоровлення, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на оформлення відповідних документів та на виїзд [PERSON], [INFO] за межі території України без згоди батька. Суд вважає, що задоволення позову відповідатиме інтересам дитини. Суд на підставі викладеного та

Outcome: approved