Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, у якому просила визнати за нею право спільної сумісної власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як на майно набуте подружжям під час шлюбу; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] померлого 13 грудня 2014 року. У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила визнати за нею право в цілому на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] померлого 13 грудня 2014 року (а.с. 147). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 березня 1981 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який 13 грудня 2014 року помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка була набута у власність шляхом сплати до кооперативу «Космос» пайових внесків у період протягом 1987-1993 років, однак свідоцтво про право власності на вказану квартиру не оформлялося, а право власності на нерухоме майно не реєструвалося. Вказує, що у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися позивач та діти [PERSON], [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, у звязку з чим просить визнати за нею в цілому право власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 15 жовтня 2015 року за згодою позивача до розгляду справи у якості співвідповідачів залучено інших спадкоємців: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39-41). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 18 листопада 2015 року за згодою позивача проведено заміну неналежного відповідача виконком [PERSON] міської ради на відповідача [PERSON] міську раду (а.с. 131-134). Позивач та її представник у судовому засіданні уточнений позов підтримали в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав та просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов визнали, вказували, що на спірне майно не претендують та відмовилися від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь позивача. Відповідач [PERSON] міська рада явку свого представника в судове засіданні не забезпечила, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги не визнала (а.с. 145). Третя особа - Житлово-будівельний кооператив «Космос» свого представника в судове засіданні не забезпечив, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні рішення покладався на розсуд суду (а.с. 36). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 березня 1981 року [PERSON] та [PERSON] (після одруження [PERSON]) зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №117011 від 03.09.2014 (а.с. 3). 13 грудня 2014 року [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №252231 від 23.12.2014 (а.с.4). З наявної в матеріалах справи довідки Житлово-будівельного кооперативу «Космос» від 12.08.2015 р. №426 вбачається, що пай за квартиру [ADDRESS] виплачений [PERSON] у повному обсязі. Перший пайовий внесок був сплачений в 1987 р., остання сплата у травні 1993 р. (а.с. 9). Відповідно до довідки КП «Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради від 13.07.2015 року №4267 за матеріалами інвентаризаційної справи №15701 право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 13). Відповідно до частин 1 і 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно зі ст. 15 Закону України від 7 лютого 1991 р. № 697-XII "Про власність" член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 р. набуває право власності на цю квартиру, тому в разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 18 вересня 1987 року № 9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи", пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Враховуючи, що пайові внески за спірну квартиру були сплачені в період сумісного проживання позивача та її померлого чоловіка [PERSON] та перебування у спільному шлюбі, суд дійшов висновку, що квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 та 2 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів спадкової справи №2/2015 вбачається, що спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], яка на день смерті чоловіка проживала разом з ним у квартирі [ADDRESS], що стверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Космос» від 24.06.2015 № 719, а також діти [PERSON], [PERSON], які звернулися до нотаріуса із заявами від 05.02.2015 р. про прийняття спадщини після [PERSON] (а.с. 51,65, 91, 119). Відповідно до копії нотаріально засвідченої заяви [PERSON] та [PERSON] від 31.03.2016 року вбачається, що останні надали свою згоду на оформлення та реєстрацію права власності на цілу квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON] (а.с. 170). Згідно постанови приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 20.07.2015 р. №414/02-31 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частини спільного майна подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/3 частики в спадщині після [PERSON] на квартиру [ADDRESS], у звязку із неподанням документів, які б підтверджували реєстрацію права власності на вказану квартиру (а.с. 5-6). Відповідно до роз"яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що спадкодавець повністю вніс пайовий внесок за квартиру [ADDRESS], а також те, що зазначена квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та відсутність підстав для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, суд дійшов висновку про визнання за позивачкою права власності на 1/2 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Водночас, у визнанні права власності на іншу частки спірної квартири [ADDRESS] за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вказане майно на час відкриття спадщини не належала спадкодавцю, а тому не може бути успадкована в силу ст. 1218 ЦК України.

Outcome: partial