Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

27.01.2015 року позивачка звернулась в суд з даним позовом. Посилалася на те, що вона з відповідачем є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано 30.08.2010 року. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину. У зв*язку із ситуацією, яка склалася в Україні, а саме ведення бойових дій, у тому числі біля м. Волноваха Донецької області, виходячи із інтересів дитини та намагаючись зберегти її життя та здоров*я, вона має намір поїхати разом із сином у Російську Федерацію до родичів та улітку до Туреччини для його оздоровлення, на що батько не дає своєї. Просить суд надати їй дозвіл на виготовлення дитині проїзного документа для виїзду за кордон та на тимчасовий виїзд, а саме з 12.02.2015 року по 12.02.2016 року - до Російської Федерації та на літній період - з 01.06.2015 року по 31.07.2015 року - до Туреччини без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON] В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, на їх задоволенні наполягає. Відповідач позов не визнав та пояснив, що у нього є відомості про те, що позивачка бажає виїхати з дитиною за кордон назавжди, тому просить суд відмовити у задоволенні позову. Представник органу опіки та піклування Волноваської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без їх участі та прийняти рішення не розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно ст.ст. 1,3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Cтаттею 150 ч.2 CК України передбачено, що батьки зобов*язані піклуватися про здоров*я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 154 СК України, батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України" від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягай 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягай 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 30.08.2010 року, а 19.07.2014 року позивачка зареєструвала шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матір*ю, [PERSON] та перебуває на її утриманні та вихованні. Беручи до уваги те, що відповідач безпідставно не надає згоди на виготовлення документів на тимчасовий виїзд його сина разом з матір*ю за кордон до родичів її чоловіка у Російську Федерацію та під час літніх канікул - до Туреччини на оздоровлення дитини та, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що відсутні об*єктивні підстави для відмови відповідача у наданні позивачці згоди на виготовлення документів на тимчасовий виїзд сина. На підставі викладеного суд вважає, що в інтересах дитини позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved