Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Представник позивача 07.08.2019 звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її дитини [PERSON] , [INFO] . Позов мотивований тим, що мати [PERSON] - громадянка України [PERSON] , [INFO] , написала заяву про відмову від дитини та згоду на її усиновлення. Причиною відмови зазначила, небажання виховувати дитину. 22.06.2019 малолітній [PERSON] згідно розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації №237 від 10.07.2019 влаштований до Херсонського обласного Будинку дитини. На підставі вищевикладеного, представник позивача у позовній заяві просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідача, аліменти на користь органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% для дитини відповідного віку щомісячно починаючи від дня пред`явлення позову і до повноліття дитини; малолітню дитину передати службі у справах дітей районної державної адміністрації, для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позовні вимоги уточнила, в частині стягнення аліментів, просила залишити без розгляду. В решту позовних вимог підтримала повністю з підстав, що вказані у позові та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але суду надана заява, що вона з позовними вимогами про позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , згодна. Представник третьої особи до суду не з`явився, але надав суду клопотання, що позовні вимоги підтримує та розгляд справи проводити без його участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Відповідно до заяви [PERSON] , відмовляється від дитини [PERSON] , [INFO] . Причина відмови, небажання його виховувати (а.с.9). Згідно заяви [PERSON] , в разі усиновлення її дитини [PERSON] , просить не викликати її до суду (а.с. 10). Відповідно довідки від 19.06.2019 №1246, [PERSON] 19.06.2019 переданий представнику органу опіки та піклування Голопристанського району Херсонської області (а.с. 12). Згідно довідки від 18.06.2019 №96 про реєстрацію особи громадянином України підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований громадянином України (а.с. 14). Відповідно до Розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 10.07.2019 №237, малолітній [PERSON] влаштований до комунального закладу "Херсонський обласний Будинок дитини" Херсонської обласної ради (а.с.15). Згідно висновку органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] ", згідно якого є доцільним позбавити відповідача батьківських прав (а.с. 18-19). Також, згідно заяви [PERSON] вбачається, що вона з позовними вимогами щодо позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON] згодна. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу не займається вихованням свого малолітнього сина, не цікавиться станом його здоров`я, не утримує матеріально, добровільно відмовилася від дитини, що є достатньою підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не бажає займатись його вихованням. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується встановлення опіки, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. За правилами ч. 1 ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу (стаття 61 ЦК України). Пунктами 1.3., 1.4. «Правил опіки та піклування» затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88, встановлено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. Пунктом 2.2. зазначених правил передбачено, що опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. За таких обставин, оскільки дитину [PERSON] було відібрано у його матері - [PERSON] і в подальшому її позбавлено батьківських прав відносно сина, суд вирішує питання про передачу дитини для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved