Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на збудовані обєкти нерухомості. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що у 2009 році помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина , яка складається з житлового будинку та господарських будівель. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців не має. У 1966 році її батькові було безстроково надано право користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку за адресою м. Краматорськ вул. Маліновського, 41. Батько побудував житловий будинок та господарські будівлі у 1986 році, які були зареєстровані у 1990 році БТІ м. Краматорська, яке видало технічний паспорт на вказані будівлі. У зв'язку з відсутністю правоустанавлюючого документу на предмет спадщини, вона не може оформити спадщину на своє імя. При цьому нею було зясовано, що батько за життя не оформив у встановленому законом на цей час порядку право власності на побудовані обєкти нерухомості житловий будинок А-1, погріб «В» прибудову А 1-1, сарай «Д», убиральня «Е», ворота №2, огорожав №3,. Вона зверталася у відповідні державні установи для вирішення питання щодо прийняття спадкового майна. Їй було в цьому відмовлено. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на зазначену вище побудовану нерухомість. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 05.08. 1966 році був укладений договір між [PERSON], який 18.05.2009 року помер, та відділом комунального господарства Краматорської міської ради про надання в безстроково користування, на підставі рішення виконкому Краматорської міської ради №326 від 27.07.1966 року, земельну ділянку розміром 700 кв. м. для будівлі житлового будинку та господарських споруд по вул. Маліновського, 41 в м. Краматорську. 28.07.1966 році управлінням головного архітектора м. Краматорська [PERSON] було видано дозвіл на виконання будівельних робіт житлового будинку згідно з типовим проектом. Відповідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок виданого Краматорським БТІ, будівництво житлового будинку та господарських споруд по вул. Маліновського, 41 було закінчено у 1986 році, що складається з будівель: житловий будинок А-1, погріб «В», прибудова А 1-1, сарай «Д», убиральня «Е», ворота №2, огорожа №3. З свідоцтва про смерть видно, що 18.05.2009 року помер [PERSON] , позивачки. Суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок побудований на земельній ділянці, яка була виділена на законних підставах, рішення виконкому Краматорської міської ради №326 від 27.07.1966 року, для будівництва житлового будинку та господарських споруд. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набуває на підставах , що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218\~ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» взятого до відома 1 березня 2013 року на засіданні пленуму ВСС України, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в\~ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів"\~та в\~листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Судом встановлено, що земельна ділянка для будівництва житлового будинку була надана спадкодавцю на законних підставах, ним отримано дозволи на спорудження будинку, у 1986 році було завершено спорудження будинку, дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм, що підтверджується висновком БТІ, викладеним у технічному паспорті. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331\~ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Позивачка зверталась із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у зв'язку з ненаданням правоустанавлюючих документів на нерухоме майно. Суд вважає, що [PERSON] є спадкоємцями на нерухоме майно, яке розташоване по вул. Маліновського, 41, тому за нею можливо визначити право власності за спірним майном, визначивши за нею право власності на житловий будинок А-1, погріб «В», прибудову А 1-1, сарай «Д», убиральня «Е», ворота №2, огорожа №3, розташовані по вул. Маліновського, 41 в м. Краматорську Донецької області.

Outcome: approved