Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

08.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. 27.09.2016 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача на утримання\~неповнолітнього [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. з індексацією відповідно до закону, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно, з моменту подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач у своїх доводах посилається на те, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO],\~який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу не надає, він здоровий, працездатний чоловік, здійснює підприємницьку діяльність. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача вона з дитиною перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки син часто хворіє, потребує періодичного лікування; крім того дитина відвідує танцювальний гурток за рекомендацією лікарів, тому має значні витрати на його лікування та утримання. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що його дохід мінливий та становить від 2000 до 3000 гривень на місяць; сплачує аліменти на дитину від попереднього шлюбу у сумі 500 грн.; має можливість сплачувати аліменти на сина [PERSON] в сумі 500 грн.; додаткові витрати на утримання дитини не визнав, але не заперечував щодо незадовільного стану здоров'я сина. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає\~частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Від цивільного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження, що виданого 02.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, батьком якого зазначено відповідача, матірю - позивача (а.с. 4). З матеріалів справи, а саме з копії довідки №113, виданої 20.09.2016 року Комунальною установою «Центральна дитяча міська лікарня» вбачається, що малолітній [PERSON] в останнє був оглянутий комісійно в 2016 році та обстежений лабораторно і встановлено діагноз: вроджена вада розвитку товстого кишківника. Крім того, дитина часто хворіє захворюваннями органів дихання. Потребує постійного нагляду гастроентеролога, алерголога, кардіолога та педіатра. Дитині встановлено відповідне лікування та рекомендовано санаторно-курортне оздоровлення в санаторіях гастроентерологічного та пульмонологічного профілю (а.с. 20-21). До матеріалів справи також долучені копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Центральної дитячої лікарні м. Житомира, з яких вбачається, що малолітній [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні органів дихання (а.с. 74-77). Також під час розгляду справи представником позивача було долучено копії чеків (товарних чеків) про купівлю особистих речей для дитини та про купівлю медичних препаратів (а.с. 26, 78). З копії рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10.10.2007 року, вбачається що з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 390 грн., щомісячно, починаючи з 22.08.2007 року до досягнення ним повноліття (а.с. 33-34). На запит суду була отримана інформація з Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області, з якої вбачається, що у відповідача [PERSON] за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р. дохід від підприємницької діяльності відсутній (а.с. 60-61). Згідно ч. 3 ст.\~10, ч. 1 ст.\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. У силу ч. 2\~ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України\~передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 та п. 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснено, що до передбаченої\~ ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час, згідно ч. 1. ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог\~ст. 180 СК України\~щодо обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та ненадання сторонами доказів про їх реальний дохід, а також те, що відповідач повинен сплачувати аліменти на дитину від попереднього шлюбу, незадовільний стан здоров'я [PERSON], суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у сумі 800 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з 08.06.2016 року. Одночасно суд звертає увагу позивача, що у відповідності до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Суд вважає, що заявлена вимога позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у сумі 2000 грн., щомісячно, до досягнення повноліття, не ґрунтується на фактично понесених нею витратах на лікування сина. Крім того, доказів щодо періодичного або постійного витрачання коштів на передбачені витрати на лікування сина, у тому числі і на санаторно-курортне оздоровлення, підтримання його фізичного стану (заняття в басейні, спортивних гуртках, тощо) та його розвиток здібностей (заняття танцями, тощо) позивач суду не надала, відтак суд позбавлений можливості дійти висновку про стягнення з відповідача зазначених додаткових витрат наперед. З боку позивача у справі не надано доказів і вони відсутні в матеріалах справи щодо того, що малолітня дитина сторін - [PERSON] перебуває на відповідному диспансерному обліку. Надані позивачем у справі копії довідки КУ "Центральна дитяча міська лікарня" від 20.09.2016 р. (а.с. 20), витягу з медичної карти дитини (а.с. 73), виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5921 та №7122 Центральної дитячої міської лікарні м.Житомира не є підставою для присудження відповідачу у справі додаткових витрат на утримання дитини у розмірі, зазначеним позивачем, бо наявність вказаних у довідці захворювань не свідчить про стійкий хворобливий стан дитини, який буде продовжуватись до повноліття, та фактичного придбання ліків позивачем, які зазначені у наведеному ТОВ "Грін лайф" переліку середньо ринкової вартості медичних препаратів (а.с 25). Разом з тим, визначаючи розмір додаткових витрат, суд бере до уваги, що обов'язок утримання сина покладається в рівній мірі на обох батьків, тому за таких обставин суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат на лікування дитини, які матеріально підтверджені у розмірі (56,32 грн. + 178,73 грн. + 63,41 грн.) / 2 = 149,23 гривень, що фактично буде складати половину їх вартості (а.с. 78). Крім того, необхідно зазначити, що не входять до складу додаткових витрат витрати на придбання одягу та шкільних товарів (а.с. 26), так як зазначені витрати покриваються за рахунок аліментів, присуджених одному із батьків. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial