Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, просить суд зобов`язати відкрите акціонерне товариство «Тараща-Автотранс» (09501, вул. Ватутіна, 3, м. Тараща Київської області, код ЄДРПОУ 05538862) провести йому перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження у період часу з 28.06.1987 року по 28.07.1987 року, а саме збільшити на 100% тарифну ставку та нарахувати премію в розмірі 60 % від тарифної ставки (посадового окладу) за цей же період; зобов`язати відкрите акціонерне товариство «Тараща-Автотранс» (09501, вул. Ватутіна, 3, м. Тараща Київської області, код ЄДРПОУ 05538862) видати йому довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 28.06.1987 року по 28.07.1987 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він перебував у трудових відносинах з Таращанським АТП 31043, правонаступником якого на даний час є відкрите акціонерне товариство «Тараща-Автотранс». Після загальновідомих подій на Чорнобильський АЕС, позивача було відряджено до 30-кілометрової зони відчуження для виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У період з 28.06.1987 по 28.07.1987 позивач виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС. На даний час позивач має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС І категорії, ІІ групу інвалідності, захворювання пов`язано з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком. Згідно порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 року, пенсія за бажанням особи може призначатись виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Відповідачем було надано позивачу довідку про заробітну плату, у якій було зазначено, що за період з 28.06.1987 року по 28.07.1987 року позивачу було нарахована заробітна плата в розмірі 1716,00 крб. Зі змісту довідки про заробітну плату вбачається, що позивачу за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС невірно нарахована заробітна плата, без врахування вимог нормативно-правових актів з яких знято гриф секретно та для службового користування які регулювали порядок та розмірі оплати праці осіб які приймали участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні, а саме: згідно постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за №524-156 від 07.05.1986 року та постанови Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10-43 від 07.05.1986 року, роботодавець повинен був збільшити тарифну ставку на 100 %; відповідно до п. 4 постанови Міністрів УРСР і Укрпрофради «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» № 207-7 від 10.06.1986 року, роботодавець повинен був нарахувати премію за роботу в зоні ЧАЕС в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу). 11.06.2019 року позивач, письмово звернувся до відкритого акціонерного товариства «Тараща-Автотранс» з проханням перерахувати заробітну плату та видати довідку про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках встановленого законодавством зразка. При здійсненні перерахунку підвищити тарифну ставку на 100 % за період з 01.07.1987 по 28.07.1987 року та нарахувати премію у розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за той самий період. Листом № 13 від 22.07.2019 року, позивачу, було відмовлено у перерахунку заробітної плати за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач не погоджується із такою позицією відповідача, вважає її надуманою та такою, що не відповідає приписам чинного законодавства. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належно, про причини неявки не повідомив, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання двічі 09.10.2019 та 07.11.2019 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки не повідомив. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач в період з 18.09.1985 року по 28.09.1987 року перебував у трудових відносинах з Таращанським АТП 31043, правонаступником якого на даний час є Відкрите акціонерне товариство «Тараща-Автотранс», що підтверджується копією запису в трудовій книжці серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 28.06.1987 року по 28.07.1987 року, що підтверджується посвідченням про відрядження № 165. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 25.07.2012 року позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І-ї категорії. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] позивач є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Згідно з Експертним висновком від 25.06.2012 № 539-2081 року захворювання (інвалідність) позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Таращанське АТП 31043, правонаступником якого є відкрите акціонерне товариство «Тараща-Автотранс» надав позивачу довідку про заробітну плату № б/н та без дати видачі, в якій зазначено, що за період з 28.06.1987 року по 28.07.1987 року позивачу було нарахована заробітна плата в розмірі 1716,00 крб, що підтверджено копією довідки, наявної у матеріалах справи. На думку позивача, йому за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС невірно нарахована заробітна плата, без врахування вимог нормативно-правових актів з яких знято гриф секретно та для службового користування які регулювали порядок та розмірі оплати праці осіб які приймали участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 30-ти кілометровій зоні, а саме: згідно постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за №524-156 від 07.05.1986 року та постанови Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10-43 від 07.05.1986 року, роботодавець повинен був збільшити тарифну ставку на 100 %; відповідно до п. 4 постанови Міністрів УРСР і Укрпрофради «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» № 207-7 від 10.06.1986 року, роботодавець повинен був нарахувати премію за роботу в зоні ЧАЕС в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу). 11.06.2019 року, позивач, письмово звернувся до відкритого акціонерного товариства «Тараща-Автотранс» з проханням перерахувати заробітну плату та видати довідку про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках встановленого законодавством зразка. При здійсненні перерахунку підвищити тарифну ставку на 100 % за період з 01.07.1987 по 28.07.1987 року та нарахувати премію у розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за той самий період. Листом № 13 від 22.07.2019 року позивачу було відмовлено у перерахунку заробітної плати за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В даному випадку, суд погоджується з думкою позивача виходячи з наступного. Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 70 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС громадяни, які постраждали внаслідок ЧАЕС, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси. Судом встановлено, що згідно наступних спеціалізованих правових актів, які регулювали на той час правовідносини з оплати праці особам, задіяним у ліквідації наслідків аварії ЧАЕС - постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за №524-156 від 07.05.1986 року "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції", постанови Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10-43 від 07.05.1986 року "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, безпосередньо зайнятих на роботах щодо усунення наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та постанови Міністрів України №168-5 від 08.05.1986 року "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції" передбачено проводити оплату праці по підвищеним до 100 % тарифним ставкам, які мають розраховуватися виходячи з 6-ти годинного робочого дня. Крім того, зазначеною постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10-43 від 07.05.1986 року "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників, безпосередньо зайнятих на роботах щодо усунення наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" визначено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах, пов`язаних з ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС, установлені граничні розміри премій, які варто обчислювати з підвищених до 100 % тарифних ставок й посадових окладів. Пункт 4 цієї постанови встановлює 6-годинний робочий день і 36 -годинний робочий тиждень. Відповідно до абзацу четвертого пп.1 п.1 постанови Міністрів УРСР і Укрпрофради №207-7 від 10.06.1986 року "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганню забрудненню навколишнього середовища" оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуженням для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, провадилась у 3,2,1 зонах небезпеки у 4-,3-,2- кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства збереглась за основним місцем роботи. Судом встановлено, що постановою Міністрів СРСР і ВЦСПС №665-195 від 05.08.1986 року "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища» визначено встановлення працівникам підприємств, організацій і установ, що виконують роботи з усунення наслідків аварії на ЧАЕС максимального розміру премії - 60 % від тарифної ставки на місяць. При цьому премія, згідно п.1 постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних питаннях і Секретаріату ВЦСПС №153/10-43 від 07.05.1996 року повинна нараховуватися зі збільшеної заробітної плати, виходячи з підвищених (постанова № 524-156) тарифних ставок. В усіх випадках премія, передбачена пп.3 п.1 постановою Міністрів УРСР, Укпрофради від 10.06.1986 року №207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобігання забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку. Положенням п.2 зазначеної вище постанови №524-156, п.1 зазначеної вище постанови №665-195 та п.1 зазначеної вище постанови №207-7 передбачено, що за працівниками, спрямованими на роботу з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, за місцем основної роботи зберігається, крім того середня заробітна плата. Згідно статті 3 Закону України Про правонаступництво від 12.09.1991 року, закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, оскільки вони не суперечать законом України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, крім перехованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже вони є діючими на цей час. Роз`ясненням Міністерства праці України №09-3751 від 23.10.1992 року передбачено, що у випадку неправильності оплати праці в зоні відчуження необхідно зробити перерахунок заробітної плати особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно чинного законодавства. Згідно положень статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату на цей період здійснюється підприємствами, установами. Згідно наказу Міністерства соціальної політики України № 644 від 12.10.2012 року "Про затвердження форми Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках", якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця і пенсію призначають із заробітку, отриманого за фактично відпрацьований час у зоні відчуження, то слід видавати довідку встановленого зразка. Таким чином, судом встановлено, що обов`язок видачі довідок про заробітну плату особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС лежить на підприємстві, установі, організації з яким особа перебувала у трудових відносинах під час виконання таких робіт. Щодо застосування строків на звернення до суду, суд було встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. На підставі викладеного, відповідно до статті 46 Конституції України, Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС , ст. 233 КЗпП України, ст.ст. 12 , 81 , 141 , 263-265 , 280-282 ЦПК України , суд, -

Outcome: approved