Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ « Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про виселення. Ухвалою Шумського районного суду від 12 березня 2014 року до участі в справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою Шумського районного суду від 24 березня 2014 року до участі в справі в якості 3-ї особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено службу в справах дітей Шумської райдержадміністрації. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги і пояснив, що рішенням Шумського районного суду від 24 грудня 2009 року було звернено стягнення на предмет іпотеки по кредитному договору від 18.03.2008 року № 10/07/46 МШ , яким є житловий будинок, що в [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості шляхом продажу вказаного нерухомого майна позивачем. Із часу винесення судового рішення і поданий час відповідачем [PERSON] заборгованість по кредитному договору не погашалася. Представник позивача посилається на ст. 40 Закону України « Про іпотеку» щодо того, що звернення стягнення на переданні в іпотеку житловий будинок є підставою виселення всіх мешканців. 30.09.2013 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] із вимогою добровільно звільнити ним та всіма зареєстрованими в жилому приміщенні особами дане жиле приміщення. Оскільки на день передачі жилого приміщення в іпотеку там зареєстрованих осіб не було, а відповідач [PERSON], який був власником його, після укладення договору іпотеки без згоди позивача вселив туди своїх дружину та трьох дітей, то позивачу не було відомо про те, хто в ньому зареєстрований та проживає після укладення договору іпотеки і взнав лише після звернення до суду, а тому просить виселити всіх відповідачів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що дійсно на день укладення договору іпотеки в житловому будинку, що в [ADDRESS] не було зареєстровано осіб, його дружина та неповнолітні сини були зареєстровані в іншому жилому приміщенні, а дочка [PERSON] народилася після укладення договору. Він особисто зареєстрував своїх дружину та дітей в жилому приміщенні в [ADDRESS] , не питаючи дозволу у позивача, оскільки вважав, що такої згоди не вимагалося. Крім цього, відповідач пояснив, що його повнолітній син [PERSON] із жилого приміщення вибув, знявся із реєстрації, постійно проживає в м. Вінниця, де навчається в медичному закладі і там проживає. Позивач, не визнаючи позовних вимог, посилається на те, що в жилому приміщенні зареєстровані та проживають його неповнолітній син та малолітня дочка, які іншим жилим приміщенням не забезпеченні , а тому їх немає куди виселити . Відповідач ствердив , що заборгованість не погашав. Просить в позові відмовити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, повнолітні відповідачі представили письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності , не визнаючи позовні вимоги. Представник 3- ї особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служби в справах дітей Шумської райдержадміністрації СОБАН В.В. позовних вимог не визнав та пояснив, що дійсно в жилому приміщенні зареєстровані і проживають неповнолітній син та малолітня дочка відповідача [PERSON], який немає змоги забезпечити їх іншим жилим приміщенням. А внаслідок виселення діти залишаться без місця проживання, що не може бути допущено із врахуванням їх інтересів. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін , оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Згідно ч.1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Рішенням Шумського районного суду від 24 грудня 2009 року було вирішено: стягнути із [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк « ПРИВАТБАНК» , код ЄДРПОУ 14360570, рахунок № 2909882900 , МФО № 305299 заборгованість за кредитним договором № 10/07/46 МШ від 26 жовтня 2007 року , що склалася станом на 08 грудня 2009 року в сумі 196 737 / сто дев'яносто шість тисяч сімсот тридцять сім/ гривень 96 коп. , що складає 24 653.88 доларів США , з яких 168170.36 гривень , що складає 21073.98 доларів США - заборгованість за основним тілом кредиту, 25063.19 гривень, що складає 3140.75 доларів США - заборгованість по відсотках, 3504.42 гривень, що складає 439.15 доларів США - заборгованість по пені шляхом звернення стягнення на житловий будинок із надвірними будівлями , що в [ADDRESS], належний гр. [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Шумською державною нотаріальною конторою 13 грудня 2005 року по реєстру № 2101, зареєстрованого в Шумському БТІ 14 лютого 2006 року за № 0354, реєстраційний номер 10458644. Звернення стягнення на будинковолодіння, що в [ADDRESS] провести шляхом його продажу ПАТ КБ « Приватбанк» з укладенням від імені гр.. [PERSON] договору купівлі- продажу з іншою особою -покупцем , з отриманням витягу із Державного реєстру прав нерухомості та наданням ПАТ КБ « Приватбанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу з початковою ціною продажу 260 000 / двісті шістдесят тисяч/ гривень. Стягнути із [PERSON] в користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк « ПРИВАТБАНК « , код ЄДРПОУ 14360570, рахунок № 29092829003111 , МФО № 305299 штраф в сумі 8665/ вісім тисяч шістсот шістдесят п»ять/ гривень 07 коп. Стягнути із [PERSON] в користь ПАТ КБ « ПРИВАТБАНК» судові витрати в сумі 1958.50 гривень / код ЄДРПОУ 14360570, рахунок № 64993919400001 МФО № 305299 . Стягнути із [PERSON] в дохід держави судові витрати в сумі 345 грн. 53 коп. В решті позовних вимог відмовити. В позові [PERSON] до ПАТ КБ « Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору № 10/07/46 МШ від 26 жовтня 2007 року та іпотечного договору від 26 жовтня 2007 року , укладених між [PERSON] та ЗАТ КБ « Приватбанк» відмовити. Як стверджується листом № 30.1.0.0/2- WКО від 30.09.2013 року позивач попереджав відповідача [PERSON] та всіх зареєстрованих і незареєстрованих, однак проживаючих в жилому приміщенні, що в [ADDRESS] про необхідність добровільно звільнити вказане жиле приміщення. Факт отримання цього попередження відповідачем [PERSON] стверджується рекомендованим повідомленням із підписом відповідача про отримання 08.10.2013 р. В судовому засіданні відповідач [PERSON] ствердив, що дійсно отримував даний лист і повідомив про нього всіх зареєстрованих в жилому приміщенні осіб, зокрема, свою дружину - відповідачку [PERSON] Як стверджується будинковою книгою на жилий будинок, що в [ADDRESS] , в ньому зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], неповнолітній [PERSON]- [INFO], малолітня [PERSON]- [INFO]. Всі вказані відповідачі зареєстровані в жилому приміщенні після того, як воно було передано в іпотеку по договору іпотеки від 18 березня 2008 року . Як стверджується будинковою книгою, відповідач [PERSON] був зареєстрований у вказаному жилому приміщенні із 24 березня 2009 року , однак знятий із реєстрації 28 серпня 2012 року. Відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства" органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Оскільки на день укладення договору іпотеки в жилому приміщенні не були зареєстровані малолітні та неповнолітні діти, а зареєстрував їх і вселив відповідач [PERSON] [INFO], то суд вважає, що в даному випадку відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов»язанні самостійно забезпечити іншим житлом своїх неповнолітніх дітей і перешкод до виселення із цих підстав немає. Що стосується служби в справах дітей Шумської райдержадміністрації, то останні зобов»язанні здійснити контроль за тим, де будуть проживати неповнолітні та малолітні діти відповідачів [PERSON] та [PERSON] і вжити всіх необхідних заходів, щоб не допустити проживання дітей без житла. Разом із тим суд рахує, що підстав щодо виселення повнолітнього відповідача [PERSON] із жилого приміщення, що в [ADDRESS] немає , оскільки він знявся із реєстрації 28 серпня 2012 року, вибув в іншу місцевість, а саме у Вінницю, де постійно проживає і навчається , а тому в цій частині позову слід відмовити . На підставі наведеного,

Outcome: partial