Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач [INFO] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за отримане грошове забезпечення з 26 лютого по 28 лютого 2019 року та одноразову грошову допомогу після укладання першого контракту у загальній сумі 17447,75 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що згідно наказу начальника Луцького прикордонного загону від 14 вересня 2018 року № 420-ос [PERSON] було прийнято на військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, зараховано до списків особового складу і поставлено на всі види забезпечення. У відповідності до наказу начальника [INFO] № 93-ос від 22 лютого 2019 року з відповідачем припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за підпунктом "д" (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Згідно наказу начальника [INFO] № 95-ос від 25 лютого 2019 року відповідача виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення На підставі п. 32 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України в лютому-грудні 2018 року від 08.02.2018 року № 101-ОС установлено термін виплати для грошового забезпечення військовослужбовцям - з 15 по 20 число поточного місяця. Відповідачу за лютий 2019 року було нараховано та виплачено грошового забезпечення за повний поточний місяць в загальній сумі 8996,88 грн. З них: - оклад за військовим званням: 670 грн. 00 коп.; - посадовий оклад: 2820 грн. 00 коп.; - надбавка за особливості проходження служби: 1047 грн. 00 коп.; - преміювання: 4089 грн. 00 коп. У зв`язку зі виключенням відповідача зі списків особового складу і всіх видів забезпечення наказом начальника [INFO] № 95-ос від 25 лютого 2019 року, відповідач, як наслідок, не прослужив повний місяць (лютий 2019 року), хоча грошове забезпечення отримав як за повністю відпрацьований місяць. Отже, відповідачу нараховано та виплачено грошове забезпечення за період з 26 по 28 лютого 2019 року та премію в повному обсязі за лютий 2019 року. Дані кошти не підлягали виплаті у зв`язку зі звільненням відповідача з військової служби через службову невідповідність. Згідно розрахунку фінансово-економічного відділу [INFO] на утримання коштів з молодшого сержанта [PERSON] за отримане ним грошове забезпечення з 26 по 28 лютого 2019 року, сума коштів, яка підлягає поверненню становить 4575,11 грн. На даний час дана заборгованість не погашена, кошти в сумі 4575,11 грн. до [INFO] не повернуто. Окрім того, згідно розрахунку фінансово-економічного відділу [INFO] на утримання коштів з молодшого сержанта [PERSON] за отриману грошову допомогу після укладання першого контракту, сума коштів, яка підлягає поверненню становить 13655,50 грн. На даний час дана заборгованість не погашена, кошти в сумі 13655,50 грн. до [INFO] не повернуто. До утримання з відповідача на користь [INFO] підлягала сума у розмірі 18230,61 грн. Разом з тим, з цієї суми необхідно відрахувати компенсацію за невикористану відпустку (453,70 грн.), індексацію грошового забезпечення (63,46 грн.) та військовий збір (1,5% - 265,70 грн.). Підсумовуючи вищевикладене, з відповідача необхідно стягнути кошти у загальній сумі 17447,75\~грн. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача [INFO] не з`явився. З поданої заяви начальника [PERSON] вбачається, що на даний час введені певні обмеження та профілактичні заходи у зв`язку із поширенням на території України коронавірусної інфекції CОVID-19, зокрема офіційно введено карантин. Тому з метою забезпечення здоров`я персоналу Державної прикордонної служби, просить розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив. При цьому, суд критично відноситься до поданих раніше заяв відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки такі не підтверджені доказами поважності причин, які слугували для відкладення розгляду справи. Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи. У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України визначено, що справедливість це одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення. Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав). Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України"). Отже, на думку суду, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи призводять до затягування строків розгляду справи та, як наслідок, порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Приймаючи до уваги належне повідомлення позивача та відповідача про розгляд даної справи, а також приймаючи до уваги, що судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, що є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги позивача не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , в період з 14 вересня 2018 року по 25 лютого 2019 року проходив військову службу за контрактом (а.с.26-27), в період з 09 липня 2019 року по 14 січня 2020 року проходив строкову військову службу у [INFO] (військова частина [NUMBER] ), та у цей же період перебував на речовому та всіх видах забезпечення вказаного органу охорони державного кордону України. Згідно наказу начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14 вересня 2018 року № 420- ос "По особовому складу" (а.с.12) [PERSON] прийнято на військову службу за контрактом та призначено військове звання "молодший сержант". призначено молодшого сержанта [PERSON] молодшим інспектором прикордонної служби 1 категорії - номером обслуги 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Дубровиця" ІІ категорії (тип Б). Крім того, вказаним наказом призначено виплатити молодшому сержанту [PERSON] одноразову грошову допомогу при укладанні першого контракту у розмірі 15858 грн. на підставі підпункту 8 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704. У відповідності до наказу начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22 лютого 2019 року № 93-ос "По особовому складу" припинено контракт та звільнено з військової служби за підпунктом "д" (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" в запас молодшого сержанта [PERSON] без права носіння військової форми одягу (а.с.13). Згідно наказів начальника 6 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25 лютого 2019 року № 93-ос "По особовому складу" та від 27 лютого 2019 року №100-ос "про внесення змін" (а.с.14, 15) молодшого сержанта [PERSON] виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення із стягненням одноразової грошової допомоги після укладання першого контракту у сумі 13655 грн. 50 коп. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 526 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Отже, відповідач [PERSON] взяв на себе ряд зобов`язань при укладанні контракту, в подальшому їх не виконав (порушив), та, як наслідок, отримав надлишкове грошове забезпечення у лютому 2019 року. Відповідно до пунктів 2-3 Розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 встановлено, що грошове забезпечення - гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством. Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премії). Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату. Отже, на підставі п. 23 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України "Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України та на підставі вимог Інструкції №558 відповідачу за лютий 2019 року було нараховано та виплачено грошове забезпечення за повний поточний місяць в загальній сумі 8496 грн. 88 коп. (військовий збір 1,5%). З них: - оклад за військовим званням становить 670 грн. 00 коп.; - посадовий оклад становить 2820 грн. 00 коп.; - надбавка за особливості проходження служби становить 1047 грн. 00 коп.; - преміювання становить 4089 грн. 00 коп. Зважаючи на вказані вище норми законодавства та наведені обставини, відповідач взяв на себе ряд зобов`язань при укладанні контракту, які в подальшому не виконав (порушив), та, як наслідок, отримав надлишкове грошове забезпечення у лютому 2019 року Отже, дані кошти не підлягали виплаті у зв`язку із звільненням відповідача з військової служби через службові невідповідність. Пунктом 4 глави 5 розділу IV Інструкції 558 встановлено, що у разі звільнення військовослужбовців, зазначених у пункті 1 цієї глави, з військової служби до закінчення строку служби за першим контрактом у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, набранням законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов`язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції", через службову невідповідність, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку грошова допомога підлягає стягненню з них у сумі, обчисленій, ураховуючи кількість повних календарних місяців пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту. Згідно розрахунку на утримання коштів з молодшого сержанта [PERSON] за отримане ним грошове забезпечення з 26 лютого по 28 лютого 2019 року та одноразової грошової допомоги за укладання першого контракту (а.с.24) всього до утримання з відповідача підлягає сума у розмірі 18230,61 грн. Разом з тим, з цієї суми підлягає відрахуванню компенсація за невикористану відпустку (453,70 грн.), індексація (63,46 грн.) та військовий збір (1,5% - 265,70 грн.). Як підсумок, відповідачем підлягають поверненню кошти в сумі 17447,75 грн. Вказаний вище розрахунок позивача не спростований відповідачем та приймається судом, а тому з відповідача необхідно стягнути кошти у загальній сумі 17447,75 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що при звільнення [PERSON] з військової служби за службовою невідповідністю, ним було порушено взяті на себе зобов`язання, за якими в разі такого звільнення підлягає поверненню сума грошового забезпечення пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, премія та одноразова грошова допомога, яка була виплачена при укладенні першого контракту. А тому суд приходить до висновку, що в наявності є порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем під час звернення до суду, у разі задоволення позову, підлягають стягненню на його користь із відповідача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved